19 1 7 ÅRS KNÄCKESJUKA I VÄSTERGÖTLAND 309 



knäckesjukans uppträdande jämväl 1917 ä de 1916 mer eller mindre 

 svårt hemsökta tallkulturerna i norra Västergötland ur mer än en syn- 

 punkt vara av intresse. Alla de 19 16 undersökta, av knäckesjuka då 

 angripna tallkulturerna ha även sommaren 191 7 varit föremål för under- 

 sökning. 



A flertalet lokaler, där knäckesjuka härjade 19 16, har den visat sig 

 jämväl 1917, men överallt under så lindriga former, att sjukdomen detta 

 år ej någonstädes haft minsta ekonomiska betydelse. Och detta trots 

 att teleutospor-basidiesportillgången sistlidne vår måste hava varit synner- 

 ligen riklig. De med teleutosporfläckar ofta nära nog fullsatta aspbladen 

 från samtliga västgötalokalerna 191 6 års höst vittna nogsamt härom 

 (jmf. fig. 6 b. sid. 272 i min föreg. uppsats om knäckesjukan!). 



Den 5 juli 191 7 besökte jag ånyo Skogsvårdsstyrelsens i Skaraborgs 

 län plantskola vid Mariestad. En och annan i spetsen gulbrun tallplanta 

 i andra årets plantsängar visade visserligen, att knäckesjuka även i år 

 kunnat åstadkomma angrepp nående runt skottaxeln, men antalet så- 

 lunda topptorra andraårsplantor var försvinnande litet. Av särskilt in- 

 tresse blev emellertid en närmare granskning av de rent gröna, till 

 synes fullt oskadade andraårsplantorna. Det visade sig nämligen härvid, 

 att enstaka plantor förekommo, angripna av knäckesjuka men utan fär- 

 digbildade sporlager och ty åtföljande kräftsår. En gulaktig, på ytan 

 något inskrumpnad liten fläck, var allt, som markerade platsen för 

 svampangreppet. Sporlagren hade, som redan R. Hartig uttalat det, 

 intorkat i första början av sin utveckling, och nämnvärda yttre svamp- 

 skador hade aldrig framträtt. Afven en tredje kategori av plantor före- 

 kom, nämligen sådana med nära nog rudimentära, men öppna och spor- 

 förande kräftsår, dessa liksom de topptorra plantorna i försvinnande 

 fåtal; även här kvarlevde det svampskadade skottet utan att hava syn- 

 bart störts i sin utveckling. 



En jämförelse mellan årets och fjolårets knäckesjuka i plant- 

 skolan vid Mariestad ger sålunda otvetydigt vid handen, att 

 sjukdomen 1917 uppträdde å ett betydligt färre antal plantor, 

 och att svampen detta år endast undantagsvis förmått alstra 

 på plantans utveckling menligt inverkande kräftsår. På års- 

 plantorna kunde intet svampangrepp upptäckas. 



Den 6 juli 19 17 besökte jag den sommaren 1916 i detalj undersökta 

 och då i utkanterna mot närstående aspar svårt knäckesjuksskadade tall- 

 kulturen vid O. Ekenäs å Sundsmarkens kronopark i Hassle s:n (jmf fig. 27 

 å sid. 298). En preliminär undersökning av beståndet gav vid handen, att 

 knäckesjuka för året nära nog saknades. En senare närmare granskning av 



