OM TRÄDENS FÖRDELNING I MOGENHETSKLASSER 319 



taga skada av rötor etc. Därjämte räknas dit väsentligt skadad skog 

 i vilken som helst ålder. Detta gör, att fördelningen inom klass 3 teo- 

 retiskt ej blir lika på något ställe, därför att de skadade träden i yngre 

 åldrar kunna intaga en mer eller mindre dominerande plats. 



Det händer därför också, att tillväxten för klass 3 enligt uppskattningen 

 far ett högre värde än för klass 2 — i synnerhet inträffar detta ofta 

 ifråga om de minsta dimensionerna, vilket är lätt förklarligt, dä exempel- 

 vis ett peridermiumskadat träd, som föres till klass 3. kan befinna sig 

 i mycket livlig tillväxt vid brösthöjd. 



1 förbigående kan också påpekas den pa grund av inhomogeniteten 

 uppstående svårigheten att, såsom cirkuläret föreskriver, sätta åldersklass- 

 bestämning pä varje mogenhetsklass inom ett bestånd, då träden i klass 

 3 kunna ha vilken ålder, som förekommer pä skogen och klass 2 likaväl 

 kan ha högre som lägre älder än omloppstiden. Ar beståndet mycket 

 olikåldrigt, kunna alla tre mogenhetsklasserna variera i ålder ganska be- 

 tydligt. 



Tydligt är sålunda, att klassificeringen ej har till huvudsyfte en upp- 

 delning efter karaktärer, som bilda jämna och lagbundna serier inom de 

 olika klasserna, men det vore givetvis önskvärt, att så vore förhållandet. 

 Nu kunde man ju tänka sig de nämnda svårigheterna i betydlig män 

 avhjälpta genom införande av en klass 4. dit alla de mest deformerade 

 och abnorma träden fördes. Genom denna anordning skulle de tre klas- 

 serna kunna teoretiskt bilda en serie efter omloppstiden, och en utskotts- 

 klass samlade upp det inhomogena materialet (dit eventuellt skog ä im- 

 pediment kunde anses höra^. Ur taxeringssynpunkt vore en dylik upp- 

 delning logisk och skulle öka noggrannheten i uppskattningen, då man 

 endast hade att räkna med normalt vuxna träd i de tre klasserna. Klass 

 3 kan ju bestä av en stor del skog av normal växtfonn, men den upp- 

 skattas nu efter medeltal, däri alla de abnorma träden ingå. Den över- 

 mogna skogen bildar ofta den största och värdefullaste delen av virkes- 

 kapitalet och borde därför uppskattas noggrant. De angivna skälen 

 äro likväl ej av så stor praktisk betydelse, beroende därpå, att en serie, 

 uppställd pa ovan angivet sätt efter omloppstiden, ej kan sägas vara så 

 eftersträvansvärd, då man ju upprättar åldersstatistik samtidigt vid in- 

 delningen, så att uppgifter erhållas om åldersfördelningen mera detaljerat 

 och upplysande, än vad som skulle fas pa detta sätt. 



Från föregående resonemang ledes man ovillkorligen till att uppställa 

 den frågan: Ar över huvud taget omloppstiden en användbar klassificerings- 

 princip vid en indelning av det slag, som här åsyftas : 



Innan ett s\ar kan ges härpå, är det lämpligt att se till vilken nytta 

 vi vilja avvinna metoden med trädens indelning i klasser. En synpunkt 



