VAR SKOGSAVDIKXIXGSPOLITIK 387 



nationalekonomiskt hänseende fördelaktigt att nu gripa sig an med att 

 söka förvandla all myr till skogsmark? Eller månne myren kan fylla 

 även annan mission? 



Vi ha vårt klimat: köld och värme, torka och nederbörd. För pro- 

 duktionen av växtnäringen behöva vi värme och solsken men framför 

 allt nederbörd, enkannerligen under försommaren. Vi spåra dagligen de 

 fruktansvärda följderna av försommarens intensiva torka under förli- 

 det år. 



Nederbörden kommer av atmosfärens fuktighet. Xu säga de veten- 

 skaplige, att avdunstningen från haven, särskilt de varmare, bildar huvud- 

 källan till atmosfärens fuktighet. För värt lands vidkommande ha vi 

 således i främsta rummet Atlanten att tacka för den välsignelsebringande 

 nederbörden. Den stryker in över landet väster och sydväst ifrån och 

 är därför störst i landets västra delar, avtagande österut. Under alla år, 

 jag berest mitt distrikt, som sträcker sig mitt över Sverige från norska 

 gränsen utmed \'ärmland till Ålands hav, har jag varit i tillfälle att se 

 hur man i Värmland, även under s. k. torrår, alltid haft åtminstone nå- 

 gon nederbörd under försommaren, men hur denna nederbörd alltmera 

 minskats ju längre österut jag kommit, så att det arma Roslagen städse 

 varit allra sämst lottat och missväxten störst där. Värmland fick regn 

 även i fjol försommar och producerade ganska mycket hö. Men de 

 från Atlanten kommande fuktiga vindarna orkade då ej längre än till Kils- 

 bergen i Västra Xerike, där de avlevererade sin sista fuktighet. Sedan 

 var det slut. 



I stort sett kan man säga, att vårarna äro regnfattiga inom större 

 delen av landet, men i synnerhet gäller detta för Xorrland. På vå- 

 ren och försommaren äro Atlanten och Östersjön kalla, isynnerhet 

 Östersjön med Bottniska viken. I stället för att fuktighet då avlevere- 

 ras därifrån, försiggår en kondensation mot det kalla vattnet och isen 

 av den i luften varande fukten, vilket i hög grad bidrager till försom- 

 martorkan. Meji under sådana förhållanden är den avdunstning, som 

 äger rum inom landet själ/t, av allra största betydelse. Därför böra \\ 

 se till, att vi genom vårt ingripande i naturens hushållning icke sänka 

 utan fastmera bibehålla och öka avdunstningen från svenska landets yta. 

 Ju större avdunstning, desto mera regn i försommartid. 



Den av mig nyssnämnda finska forskaren HOMÉN påpekar i sin bok, 

 att avdunstningen från insjöarna i Finland är obetydlig under försom- 

 maren, enär vattnet är för kallt. Samma är naturligen förhållandet här. 

 Det är från marken och växterna, som avdunstningen då kan komma i 

 fråga. Och härutinnan ha skogarna och de förbättrade myrmarkerna 

 sin stora betydelse. 



