VAR SKOGSAVDIKNINGSPOLITIK 389 



Som bekant ha vi behov av vatten här i landet även i annan form 

 än som nederbörd över våra åkrar. Vi behöva vatten i våra älvar för 

 flottning av timmer m. m., och vi behöva de »vita kolen» för framstäl- 

 lande av lyse och för erhållande av kraft till vår industri. Vattenkraf- 

 ten i våra älvar är av vital betydelse för landet. Men den är, som be- 

 kant, mycket ojämn. Vattenståndsvariationen i våra sjöar och älvar 

 kan uppgå till flera meter. Och den industriella vattenmängden blir 

 därigenom lidande. Som exempel kan jag anföra ett par siftVor. De 

 äro hämtade ur professor HöGBOMS stora arbete »Norrland». Han an- 

 för där bl. a. 



»Vid vårflod framrinner i de större älvarna mellan 15 och 30 gånger så 

 mycket vatten som vid vinterlågvattenståndet. I de mindre och sjöfattigare 

 älvarna är detta proportionstal ännu större. I de av jöklar och snöfält ma- 

 tade högtjällsälvarna kan högvattensmängden vara 50 ä 100 gånger större än 

 vid lågvatten. 



Som synes är sommarvattenmängden i allmänhet större pr ytenhet för de 

 större älvarna, som dels spisas av snön och glaciärerna i fjällen, dels ha 

 relativt större sjöarealer. Även beträftande vinterlågvattnet visar sig sjöarnas 

 utjämnande betydelse. Den »industriella vattenmängden» är i allmänhet unge- 

 fär dubbelt så stor som vintervattenmängden, men den är betydligt mindre, 

 blott "^''2 till ^/^ av sommarvattenmängden. 



Genom reglering av sjöarnas vattenstånd skulle den industriella vattenmäng- 

 den kunna väsentligt höjas och i många fall skulle vattenavloppet kunna så 

 regleras, att man året om kunde disponera lika mycket vatten, som för när- 

 varande beräknas vara att tillgå blott under 9 månader. En uppdämning, 

 som höjde Storsjöns lågvattennivå med en meter, skulle fördubbla minimi- 

 vattenmängden för de nedanför liggande fallen ; den skulle öka de disponibla 

 effektiva hästkrafterna i t. ex. Hissmoforsen från 11,000 till 23,000.» 



Sjöregleringar äro emellertid mycket dyrbara företag, som vi alla veta, 

 och kunna endast så småningom komma till utförande här i landet. 



Vid lösandet av vår stora vattenhushållningsfråga mötas vi emellertid 

 av ett naturens fenomen. En välvillig natur har nämligen sörjt för att 

 icke lågvattnet blir ändå lägre, och att högvattnet icke blir ändå fruk- 

 tansvärdare i sin framfart. Naturen själv har skapat en väldig regula- 

 tor i sin vattenhushållning. Denna regulator heter Sveriges myrmarker. 

 Det till kärren och mossarna nedrinnande regnvattnet och smältvattnet 

 om våren liksom all nederbörd i övrigt över myren uppsuges av torven 

 såsom av en väldig svamp, vilken sedan reglerar vattenfördelningen. 

 En del vatten avdunstar, en del går på djupet och bildar grundvatten, 

 som sakta och varligt tömmes i bäckar och älvar för att en gång nå kusten. 



Hur skulle situationen bliva, om man med kraftig hand ingrepe och 

 torrlade all myrr Jo, myrmarkernas egenskap av vattenuppsugande 

 svamp skulle naturligen försvinna. Det för vegetationen viktiga grund- 

 vattnet skulle sänkas och minskas. Och därigenom att allt nederbörds- 



