NÅGRA KRITISKA SVXPUXKTER PA BESTÄNDSAXALYSER 403 



den uppfattningen, att jag skulle hava påstått, att Lagerberg giWt sina värden 

 sken av att vara noggrannare, än de i själva verket äro. Detta har jag emellertid 

 aldrig gjort. En anmärkning av liknande innebörd har jag visserligen framställt, 

 men denna berör ej i minsta mån Lagerberg utan riktar sig uteslutande mot 

 RaOsKI.er. Det är därför tämligen överflödigt av Lagerberg att omräkna 

 min tab. 6 (Lagerberg, >Genmäle> tab. i), då denna endast vänder sig mot 

 Rauxki.er. Lagerberg skriver vidare s. 414: >Man torde därför, i motsats 

 mot vad KvLix påstår, böra hålla på att de i verkligheten funna värdena exakt 

 uttr}xkas>. Jag har aldrig opponerat mig emot att de i verkligheten funna 

 värdena exakt återgivas, men jag har i min uppsats gjort gällande, att om 

 inom en pro\'}"ta endast 25 smårutor undersökas, man ej är berättigad att 

 multiplicera de där\-id erhållna värdena p^ spridningstalen (i skalan i — 25) 

 med 4 och på så sätt hänföra dem till skalan i — 100. I detta senare fall 

 få spridningstalen sken av att vara noggrannare, än vad de på gnmd av 

 undersökningen kunna göra anspråk på att vara. Det är detta jag velat 

 belysa med min tabell 6, och den s\Tie5 mig även belysa detta sjTiner- 

 ligen väl. 



Lagerberg framhåller i sitt iGenmäle» s. 415, att man ^■id beräkningen 

 av medelfelen måste vara s)-nnerliga noggrann \id materialets sönderdelning 

 i sådana grupper, som berättiga utförandet av en sannolikhetsberäkning, och 

 fortsätter, riktat mot mig: 5 Själv utför han sin gruppindelning på ett långt 

 ifrån tilltredsställande sätt, — — — , men detta förklaras utan vidare därav, 

 att han tydUgen saknar en klar uppfattning av medelfelets egentliga innebörd >. 

 Vad Lagerberg anser om min uppfattning av medelfelets egentliga innebörd 

 är mig fullkomligt likgiltigt, då han ej stöder sitt påstående om oklarheten i 

 min uppfattning med något som helst bevis. Vad beträffar anmärkningen 

 mot min gruppindelning, må påpekas, att jag i första hand använt den tör 

 att visa, att olika gruppsystem ge olika medelfel, och att den för detta ända- 

 mål visat sig synnerligen lämplig. I andra hand har jag använt mina grupp- 

 indelningar för att beräkna medelfelen, och jag skall strax ^■isa, att om man 

 på ett rätt sätt använder min felberäkningsmetod, så erhåller man medel- 

 fel, som ha större sannolikhet att vara riktiga, än om man använder den 

 metod. Lagerberg gjort i sitt arbete »Markflorans analys pä objektiv 

 grund». 



I sitt »Genmäler har Lagerberg beräknat nya medelfel för en av prov- 

 ytorna i sitt ursprungliga arbete och dänid begagnat en av förste aktuarien 

 hos Kungl. Pensionsst}Telsen Josef Östlixd utarbetad metod (se Lagerberg, 

 »Genmäle» s. 418). För samma provyta har Lagerberg även beräknat de 

 medelfel, som jag i min uppsats kallat medelfel I och medelfel II, men han 

 har därWd ej beaktat, att jag varken ansett medelfel I eller medelfel II så- 

 som några slutgiltiga värden på medelfelet utan i alla mina tabeller beräknat 

 medelfelens medelvärde, som naturligen är ett riktigare värde på medelfelet 

 än de båda med medelfel I och medelfel II betecknade värdena. De er- 

 hållna medelfelen har Lagerberg sammanställt i en tabell, men denna tabell 

 är miss\-isande, och därför även det resonnemang, som förts på gnindval av 

 densamma, och detta på grund därav, att medelvärdet mellan medelfel I och 

 medelfel II enligt mina gruppindelningar ej finnas medtagna. Jag skall där- 

 för återgiva hithörande tabell (Tab. 4 i Lagerbergs >Genmäle» med till- 

 fogande av en kolumn 10, där ovannämnda medelvärden finnas angi\-na. I 



