IVAR TRÅGÅRDH (1148) 



verksamhet. Ty ordalydelsen » — maskmjöl, vilket då larven tagit 



sin väg genom kottfjällens övre, tunnare delar, spiralformigt längs kotten, 



mera luckert och grovkornigt» — är i själva verket en mycket 



träffande karakteristik av den skadegörelse, som grankottsmottets larv 

 förövar. 



Wahlgren sökte bl. a. besvara frågan, om man av grankottens yttre 

 kan bedöma, om den är angripen eller icke. Han fann, att av ett antal 

 till utseendet fullt friska kottar ej mindre än 67,6 % voro angripna av 

 grankottvecklaren (eller grankottmottet, jfr föreg.), medan av de syn- 

 bart skadade kottarna ett något mindre antal, eller 65,7 %, voro angripna. 

 Härav framgår således, att kottens utseende ej lämnar någon som helst 

 ledning vid bedömandet av dess beskaffenhet. 



Wahlgren sökte även utröna dels, huru många frön som gå förlorade 

 genom larvernas verksamhet, dels groningsprocenten hos de kvarvarande. 

 De förra beräknades till 30 %, en siffra som dock ej ger något mått på 

 larvernas skadegörelse, då alla uppgifter om larvernas antal saknas. 

 Endast 34 % av de oangripna fröna voro grobara, men detta kan natur- 

 ligtvis ej utan vidare skrivas pä grankottvecklarens konto. 



Förutom den senare larven påträffade WAHLGREN även en annan larv. 

 Han skriver därom: 



»Vid klyvning av kottefjällen påträffades i dessas något uppsvällda 

 basar cylindriska håligheter, som voro uppfyllda av glänsande, vita hylsor. 

 Varje hylsa var i ena ändan öppen och tom, men mot den andra, slutna 

 ändan avstängd med en tvärvägg, och i denna lilla kammare låg in- 

 bäddad en 2,5 mm lång, avlångt äggformig, tydligt segmenterad larv, 

 utan fötter eller avskilt huvud, samt till färgen ljusgul, mot ena ändan 

 dragande i orangegult.» 



Det lyckades ej WAHLGREN att kläcka några insekter ur dessa hylsor, 

 men han förmodade, att larverna tillhörde någon Pteromalid, som var 

 parasit på grankottvecklarens larv. Samtidigt omtalar han dock, att ett 

 antal fullbildade exemplar av Cecidomyia pini även utkrupit ur kottarna, 

 men att dessa säkerligen ej hava någon del i förstörelsearbetet. 



Slutligen påträffade WAHLGREN även Anobiiun abietimmi, dock endast 

 enstaka, varjämte Ichneumonider och Pteromalider i största allmänhet om- 

 nämnas. 



År 1907 blevo grankottarnas skadeinsekter föremål för undersökningar 

 av Lampa. Angående grankottvecklaren gjorde Lampa en del rön av in- 

 tresse. Så t. ex. visade han genom en undersökning av angripna kottar vid 

 olika tidpunkter, att larverna fortsätta med sin skadegörelse efter över- 

 vintringen ända till juni månad. 



Den 29 april undersöktes en kotte; i densamma påträffades tre larver, 



