426 IVAR TRÄGÅRDH - (1154) 



tandad kant. Av håren sitta endast III marginalt, där labrum når sin största 

 bredd. IV, V och VI sitta submarginalt med lika avstånd mellan varandra; 

 I och II sitta nära varandra på båda sidor om mittlinjen i en tvärlinje i 

 jämnhöjd med III; hår II är längst, iVa så långt som I och IV, vilka 

 äro omkring två gånger så långa som III, V och VI. På undersidan 

 finnas de vanliga tre paren grova tornar samt ett par oregelbundna 

 plattor, som i bakkanten bära två par ringformiga porer, varjämte nära 

 labrums bakkant finnes ytterligare ett par porer. 



Mandiblerna (fig. 6 d) äro tjocka och kraftiga samt mörkbruna till 

 färgen; de ha fyra kraftiga tänder och bakom dessa en tunn, trekantig 

 egg; av de båda håren är det främre blott hälften så långt som det bakre. 



Puppan (fig. 7) är brungul till färgen och intill 4,5 mm lång, med 

 trubbig panna och jämnt avsmalnande bakkropp, som hastigare avsmal- 

 nar från mitten av det åttonde segmentet; bakkroppsspetsen är trubbigt 

 rundad. 



Vingslidorna räcka till bakkanten av det fjärde abdominalsegmentet. 



Ryggsidan av 2. — 6. abdominalsegmenten äro nära fram- och bakkanten 

 beväpnade med två tvärrader av bakåtriktade tornar, vilka äro grövre 

 och sitta glesare i den främre raden än å den bakre, vilken senare sträcker 

 sig längre ned på sidorna än den främre raden ; pä det åttonde seg- 

 mentet finnes blott den främre raden och på det nionde en tvärrad av 

 vanliga hår. Den s. k. cremaster i bakkroppsspetsen ulgöres av sex par 

 krokiga, utåtböjda borst. 



Grankottvecklarens parasiter. 



Redan vid tidigare undersökningar kläcktes flera parasitsteklar ur av 

 grankottvecklaren angripna kottar, och Lampa (s. 199) upptager följande 

 tre arter: Nemeritis crcinastoides Hgn. EpJualtes glabratiis Rtz. och Bracon 

 anihraciims Nees., den senare dock med en viss tvekan. 



Mina undersökningar ha till detta antal endast kunnat lägga ytter 

 ligare en art, Ephirns genicnlaius Kbm. 



Nemeritis cremastoides Hgn. 



Denna art beskrevs av HOLMGREN (II, s. 102 — 103) på honexemplar, 

 tagna av BOHEMAN i Småland. 



Larven och puppan är jag ej i tillfälle att beskriva, emedan tiden ej 

 räckt till för de tidsödande kottundersökningar, som skulle krafts för att 

 preparera fram dessa stadier. 



Några iakttagelser över dess förpuppning ha dock gjorts. I likhet 

 med så många andra parasiter, t. ex. granfrögallmyggans parasit Pia- 



