;ii59) 



(;RA\- och r.\I.LK(VrTAR\AS skadkinskktkr 



431 



men en förn\-ad undersökning har i^ivit vid handen, att \issa olikheter 

 förefinnas mellan de båda arterna. Huruvida den är en ny art eller 

 är identisk med nägon förut känd, låter sig ej avgöra utan ett stort 



jämförelsematerial, dä äldre beskriv- 



r--;^ ningar ofta lämna en i sticket. 



,'v-. i '>-., Näst efter Xcmeritis är arten emeller- 



.i , \ "■; tid grankottvecklarens viktigaste parasit. 



^-v.Tf^- ' Som av kartan fig. 14 framgår, är 



den utbredd över hela landet och har 



erhållits från 37 av de 55 lokaler, varest 



grankottvecklaren R)rekom,d. v.s.iö; ''o . 







; ^.^ /■-:-:'"■.-■■■.. »■ ■/ 







t o,i'mtd 



f — r'., .-Ä /-.-_; — — ? 



; 



\mdsmii 





Betydelsen av grankottvecklarens 

 parasiter. 



Av tabell I framgår, att Ephialtes 

 olabrattis i det undersökta materialet 



o 



är den minst betydande av grankott- 

 vecklarens parasiter. Dels är den vida 

 sällsyntare, dels förekommer den van- 

 ligen i ringa antal. Endast i ett fall 

 hade den angripit 20 — 30 °o av gran- 

 kottvecklarens larver, medan i 1 1 fall 

 eller 73 °o av antalet lokaler, där den 

 påträffats, infektionen ej var över 5 "o . 

 Nemeritis cremastoides och Bracon 

 sp. spela en viktigare roll och i främsta 

 rummet av dessa kommer den först- 

 nämnda, dels genom sin allmänna före- 

 komst, dels genom att den på rätt 

 många lokaler angripit över 20 °o gran- 

 kottvecklarelarver. 



Att av de ovan sammanställda upp- 

 gifterna draga några vidare slutsatser 

 om parasiternas betydelse låter sig 

 naturligtvis ej göra; men att de någor- 

 lunda avspegla relationen mellan de 

 olika parasiterna, är väl sannolikt. Framhållas bör emellertid i detta 

 sammanhang, att deras betydelse väsentligt ökas, genom att de samar- 

 beta. Vanligen påträftar man Nemeritis och Bracon tillsammans, och 

 sista kolumnen i tabell II visar, att, om man sammanräknar antalet av 

 alla tre parasiterna angripna grankottvecklarelarver, så är i ej mindre än 

 31,7%' av lokalerna över 30 % angripna av den ena eller andra parasiten. 



Fig. II. Karta ulvisande förekomsten av 

 Ephialtes glahratus Ratz. i kotteprov, 

 insamlade under vintern 1915 — 1916. — 

 Map. showing the occurrence of Ephialtes glah- 

 ratus Ratz. in spruce-tree cones. lollecteJ 

 during the winter 191 5 — 1916. 



