(1165) (IRAX- OCH TALLKOTTARNAS SKAI)F:I\"SF,KTKR 437 



Särskilt betydelsefull är den nogi^ ränna överensstäniniclscn i fråga 

 om antennledernas antal hos båda könen, hos hanen 2 + 16 — 17 och hos 

 honan 2 + 15 — 16; det växlande antalet beror, \acl den s\'enska formen 

 beträffar, på att de båda sista lederna ej sällan äro hopsmälta med var- 

 andra. Att \\'L\.\KRr/ uppger 2-I-17 leder för hanen, förklaras av att han 

 blott haft ett litet material till sitt förfogande; detta antal är också det 

 vanligaste. 



Det förefaller därför, i betraktande av den stora överenstänmielsen i 

 övrigt, som om uppgiften om tvärribban hos WlXXEKTZ skulle bero pä 

 något misstag. 



Den bekante specialisten pä gallmyggor, prof. J. KlEFFER, Bitsch, 

 Tyskland, till vilken material sändes i och för kontrollering av min be- 

 stämning, har ocksä förklarat densanmia riktig. 



Beskrivning av imago. 



Mått: cT längd 1,45 mm; abdomens längd 0,98 mm; antennernas längd 

 1,32 mm; vingarnas längd 1,36 mm, deras bredd 0,58 mm. 



9 längd (exkl. äggläggningsröret) 2,03 mm; abdomens längd 1,27 mm; 

 äggläggningsröret 1,60 mm; antennernas längd 0,638 mm; vingarnas längd 

 1,70 mm, deras bredd 0,69 mm. 



Huvudet ocii torax äro svartbruna med gra anstrykning till följd av 

 hårbeklädnaden. Antennerna mörka. Abdomen är röd, på översidan 

 mörkt rödbrun och klädd med vita hårfjäll; intersegmentalbanden och 

 pleura; ljusröda. 



Äggläggningsröret är vid basen mörkare, den övriga delen är ljus, med 

 undantag av själva spetsen, som är något mörkare. A^^ingarna violett- 

 skimrande. Svängkolvarna vita, med ljusröda skaft. 



Lårens och skenbenens undersida ljusare, tarserna, särskilt framtar- 

 serna, mörka. 



Huvudets framsida upptages till största delen av de svarta ögonen. 

 som äro sammanväxta upptill och bilda en hästskoformig yta. 



Hanens antenner (fig. 15 e) äro 18 — 19-ledade; lederna äro jämnsmala, 

 omkring ^ - längre än sin diameter (5: 3,5) samt förenade genom runda 

 skaft av ledernas egen längd, som utgöras av ledernas förlängda fram- 

 del; lederna avtaga i längd och bredd mot antennernas spets, och de 

 sista lederna äro mera ovala. På framsidan av varje led (fig. 13 c) i den 

 distala hälften sitter en grupp långa, borstformiga hår {ncrticilli se- 

 tosi Kieffer) ordnade runt omkring leden i ett brett bälte, vilket fram- 

 till består av 3 — 4 rader, på baksidan blott a\- en rad. Dessa hår äro 

 böjda i en båge framåt vid basen samt förtjockade på den \entrala 

 sidan, nära fästepunkten; de äro lika långa som två leder inklusive 



