(ii7i; 



(tRAN- och rALT.KOIIARNAS SKAl )K1NSKK TKR 



44; 



som tilltaj^a i höjd bakåt, där de äro tvärt avskurna. Pä översidan 

 (fig. 20 b) är den starkt förstorade basalleden av antennerna framtill 

 försedd med ett par tvärställda, valklika förtjockninj^ar, baktill med en 

 trubbig tand. 



Toracalpapillerna (fig. 20 d) sitta på en upphöjd tväras och bära ett 

 par hår. 



a b c 



Fig. 20. ("iranfrögallmyggan (/'c/-;-/5/« j/roZi/WlNX.) fl, puppan, från buksidan; Z», antennslidor- 

 nas bas, med hjässutskotten, från ryggsidan; c, desamma från buksidan; J, toracal 

 pa])iller; e, toracalstigma. — a, pupa, ventral aspect; /5, baf^e of the antennal cascs with 

 the cervical processes, dorsal aspect: c, sarae, ventral aspect: ii, thoracic papill.-e; e, thoracic 



stigma. 



Toracalstigmata äro utbildade som långa, sakta mot spetsen avsmal- 

 nande och svagt böjda horn (fig. 20 e), vilka på den ventrala sidan genom- 

 dragas av en traké, \ilken ser ut att genom en tät rad av hål stå i för- 

 bindelse med luften. 



Förpuppningen. 



Som av historiken framgick, har den omständigheten, att man å den 

 ena sidan påträfiade larver i kokonger inuti kottefjällen, å den andra sidan 

 fann larver i fröna, vilka ej kunde bringas till förvandling, lett till det 

 antagandet, att man hade att göra med två arter gallmyggor. 



En närmare undersökning har emellertid visat, att sä ej är fallet. De 

 i fröna levande larverna gå i och för förpuppningen in i kotte- 

 fjällen, där de förfärdiga de så karakteristiska kokongerna, 

 som väckt flera forskares uppmärksamhet. 



Vad det förhållandet beträffar, att Lamp.v ännu på hösten fann lar- 

 verna oförändrade i fröna, och att man i Tyskland ej heller lyckats 



