448 



IVAR TRÄCiARDH 



76) 



Honans antenner (fig. 23 c) äro av en helt annan byggnad än ha- 

 nens. i:sta leden är utpräglat klubbformig och något längre än lederna 

 2 — 4 tillsammans/ 3:dje och 4:de lederna äro ej skilda 

 genom någon insnörning, 4:de och 5:te äro lika långa 

 samt något längre (12: 11) än den 6:te, som i sin tur 

 är något längre än den 7:de (ii : 10) och de följande, 

 som äro av samma längd. På undersidan av lederna 

 7 — 10 nära framkanten sitter ett litet, rätt utstående, 

 tjockt, koniskt, glasklart borst. 



Mandiblerna (fig. 23 d) äro kraftiga och delade i två 

 skarpa, lika stora tänder, av vilka den ena ligger rakt 

 under den andra. 



Maxillernas och labiums basaldelar äro starkt 

 kitiniserade och svartbruna till färgen. Maxillarpalpernas 

 ändled bär i spetsen två borst, lika långa som båda le- 

 derna tillsammans; labialpalperna äro mycket korta och 

 bära likaledes i spetsen två långa borst. 



Torax (fig. 24) är dubbelt så läng som bred. Prono- 



Fig. 24. Platy gäster 

 (■07itorU'cornisKA\z. 

 a, mesonotuin; b, me 



tanotum och propo- |-^j^ synes blott som en smal strimma från översidan; 



(Jeiim. — ti. meso- 



nothum; /•, met.inothum mcsonotum är låugsträckt och fint nätformigt strierad, 



und propoae\ini. 111 01 1 ■ ir^ 



med smala, langsgaende natmaskor; parapsidiarorna aro 

 nästan raka, konvergera bakåt och gå ända till mesonotums 

 bakkant, där de mötas i en trubbig spets, som skjuter något över mesono- 

 tums bakkant; det kilformiga mittparti, som de begränsa, är nära tre 

 gånger så långt som brett. Axilla? äro tvärställda, smalt trekantiga och 

 mötas i mittlinjen, så att mesonotum och skuteilen skiljas åt. Scutel- 

 len något bredare än den är lång, med svagt konvex framkant, som 

 nästan stöter ihop med mittpartiet av mesonotum, samt halvcirkelformigt 

 rundat baktill och med listformigt förtjockad, tandad bakkant. Post- 

 scutellen eller metanotum (fig. 24 b) smal, jämnbred, med en rad av porer 

 innanför framkanten. Propodeum är tätt hårig i mitten, med ett par 

 längsgående, höga, tvärt avskurna lister. 



Abdomen hos båda könen glänsande glatt, liksom polerad, med seg- 

 mentalt ordnade rader av små hår; petiolus (fig. 25 a — c) något kortare 

 än de-ss bredd i framkanten, vilken är hälften av bakkantens bredd, på 

 sidorna och ännu mera på undersidan tätt hårbeklädd; på översidan gå 

 från de främre hörnen ett par bakåt svagt konvergerande, upphöjda lister. 



Hos hanen (fig. 25) vidgar sig abdomen med svagt konvexa sidor 

 till bakre kanten av andra segmentet, varpå den gradvis avsmalnar bakåt 



' KiEFFERS uppgift, »Scape égalanl les ijuatre artides sui\aiits réunisk inäste bero på 

 felskrivning. 



