1109 



GRAX- OCH TALI.KOrrARXAS SKADKIXSKKTRR. 



471 



Därjämte hade man vissa hållpunkter, ty man visste eller kunde i 

 varje fall av storleksförhållandena draga den säkra slutsatsen, att Ichneu- 

 moniderna ej kunde ha annat värddjur än grankottvecklaren. Härigenom 

 förenklades problemet högst betydligt. Det gällde först att se, huru 

 dessa parasiters kläckningsdata förhöUo sig till grankottvecklarens. Vi- 

 sade det sig sedermera, att vissa parasiter pä samma sätt grupperade 

 sig om det ena eller andra värddjuret, som dessa gjorde, kunde man 

 vara berättigad att antaga, att vi i dessa hade detta värddjurs parasiter. 



40 '/o 



30 ^k 



20 "k 



Wh 



"/é IS 19 20 21 22 23 24 25 26 27 2S 29 30 ' '; 



42 (/. Grafisk framställning av kläckningssiftrorna, procenu is uträknade lör varje ar 

 för Perrisia strobi (no. i), Laspeyresia strobilella (no. 2) och Torymiis aziireus 

 (no. 3) under tiden 17 april — 6 maj 1916. Prov från Kungsör, Köpings revir. — 

 Diagram, showing the number of Perrisia strobi i^no. iV Laspeyresia strobilella (no. 2> and Torymus 

 azureiis ino. 3', caknilated in % for each species, hatched ''/4— *5 1916. Material from Kungsör 

 Köpintr. 



Fig. .\2b. Samma kurvor för tiden 9 — 30 april 1916. Prov från Forshem, Kinne revir. 

 — Diagrams of the same species '/4— "/i 1916. Material from Forshem, Kinne. 



En mycket viktig förutsättning för att man skulle lyckas, var emeller- 

 tid, att värddjuren ej uppträdde samtidigt, utan i en viss följd. 



Det framgick emellertid redan vid de första kläckningarna, att de tre 

 skadeinsekterna uppträdde i en viss bestämd tidsföljd; först visade sig 

 frögallmyggorna, därefter grankottvecklaren och till sist fröstekeln. Detta 



