(1201) GRAX- OCH TALLKOTTARNAS SKADKIXSKKTER. 473 



tvätoppiga, beroende pä att hanarnas numerär börjar sjunka, innan ho- 

 nornas hunnit att stiga; för övrigt se vi, att kurvorna noga följas at, 

 men att Xeineritjs' toppar ligga en dag efter grankottvecklarens. Denna 

 korta tidsskillnad motsvaras i naturen säkerligen av en avsevärt längre 

 sådan, då det är sannolikt, att ^euieritis ej lägger sina ägg i alldeles 

 nykläckta larver av grankottvecklaren. 



\\ kunna således av de i fig. 43 framställda kläckningssiffrorna draga 

 den slutsatsen, att parasitens kurva noggrant följer värddjurets 

 med en tidsskillnad av ett par dagar. 



Återvända vi sä till provet frän Köping och rita in de övriga vanligare 

 formernas kurvor ifig. 44 al. sä finna vi, att Platygaster tydligt förhaller 

 sig till Penisia pä samma sätt som Xcmeritis till grankottvecklaren. med 

 den skillnaden, att Platygaster framkommer nägot tidigare än Penisia. 

 Pa Penisias kurva se vi även tva toppar, med tva dagars mellanrum, 

 vilka ha samma orsak som hos Xeuieritis och grankottvecklaren (kurva 

 fig. 43); på Platygasters kurva se vi däremot, att toppen är avskuren, 

 vilket beror pä att honorna, som hos denna art äro vida talrikare än 

 hanarna, tilltaoit i precis samma grad som hanarnas antal minskats, så 

 att procenten kläckta djur under tvä dagar är densamma. 



Dessa båda kurvor måste därför anses tydligt tala för, att Platygaster 

 är Penisias parasit, vilket var sannolikt även av den anledningen, att 

 andra Platygaster-^A.xX.&x visat sig ^'ara exklusiva specialister på gallmygg- 

 larver. 



\'id den efterundersökning. som gjordes, och för vilken förut 

 redogjorts, lyckades det också fastställa, att denna pä grund a\" kläck- 

 ningsdata dragna slutsats var riktig. I en tom larvhud av Perrisia på- 

 träffades en Platygaster, som ej förmätt krypa fram ur kokongen utan 

 omkommit där, och därmed lämnat bevis pä tillförliiligheten av den ovan 

 föreslagna metoden att vid komplicerade biocönoser använda kläcknings- 

 data för att utröna de olika värddjurens parasiter. 



Kurvorna fig. 44 b visa samma sak ännu tydligare, emedan Perrisias 

 och Laspeyresias kurvor ligga längre ifrån varandra. Platygaster börjar 

 framkomma den g april, men endast i enstaka individ under de första fyra 

 dagarna, den 15 når den hastigt sin kulmen med över 35 "o . en dag senare 

 än Perrisia. I detta fall fortsätter Perrisia att framkomma enstaka ända till 

 den 22, och detsamma gäller om Platygaster, som ej upphör förrän den 24. 



Återstår granfröstekeln och Aprostocetus strobilaruc. Som förut fram- 

 hållits, börjar den förra att framkomma, först när granfrögallmyggan och 

 grankottvecklaren praktiskt taget upphört därmed, och dess kurva är av 

 en helt annan typ. Medan båda granfrögallmyggans och grankottveck- 

 larens kurvor hastigt na upp till 30 °-o , och deras huvudmassa till följd därav 



