482 L. MATTSSON 



inom beståndet utbilda olika skikt. Den har större »skiktningsförniåga» än 

 sörlandstallen. 



(loda exempel på detta förhållande anträffades för övrigt flerfaldiga gånger 

 under dagens lopp. Det vackraste var kanske några bestånd i omedelbar 

 närhet av gallringsytan, vilka ännu ej gjort bekantskap med yxan. Bestånden 

 utmärkte sig för en stamrikedom, vartill man näppeligen får se maken i syd- 

 ligare trakter. Trots denna starka slutenhet funnos stammar med friska kronor, 

 vilkas toppar ej nådde högre än 30 å 40 % av huvudstammarnas höjd. 



Under den fortsatta vandringen uppnåddes efter några minuter den s. k. 

 Farbrorsmyren. Denna utgör en del av det till kolonisationsomrädet anslagna 

 myrkomplexet. Ensamt denna myr har i dikningskostnad dragit en summa 

 av 5,000 kr. Sammanlagt ha 77,000 kr. nedlagts i dikningsföretag. Planen 

 är, att varje kolonist skall tilldelas sitt område för odling. Underhållet av de 

 stora huvudgravarna kommer att bekostas av en gemensam kassa, till vilken 

 inkomsten från avverkningar ä samfällda skogsmarker ingår. Detaljdikningen 

 däremot skall utföras av kolonisterna var för sig. Än så länge är emellertid 

 ytterst obetydligt utfört i odlingsväg. Även på Farbrorsmyren äro endast de 

 större dikena upptagna. Resultatet av denna första dikning hade emellertid 

 redan visat sig, i det myren börjat täckas av en synnerligen vacker återväxt. 

 Överallt syntes livskraftiga, vackra tallplantor mellan täta björkuppslag. Man 

 känner sig nästan hågad instämma med den exkursionsdeltagare, som helt be- 

 kymrat undrade, varför ej skogen kunde fä komma. Endast några få år skulle 

 säkerligen här behövas, för att myren skulle täckas med den allra vackraste 

 ungskog. 



Vandringen fortsattes över myren upp emot en nybyggnad, som nyss 

 kommit under tak (punkt 3 å kartan). Byggnaden var belägen å ett kolonat, 

 för vilket grosshandlare Fr.i-:nckel i Göteborg ställt medel till förfogande. 

 Med hjälp av dessa medel är det meningen att här inrätta en mönstergård, 

 som sedan kan tjäna som efterföljansvärt exempel för de övriga kolonaten. 

 Agronom Westelius redogjorde här i ett längre anförande för kolonisationens 

 organisation och historia. Ledningen av det hela handhaves av en nämnd 

 pä tre personer. Till kolonister antagas endast mindre bemedlade, d. v. s. 

 l)ersoner utan kontanta tillgångar. Åldersgränsen för kolonist bestämdes från 

 början till 50 år. Denna åldersgräns visade sig emellertid snart vara för hög, var- 

 för den sänktes till 40 år. Kolonisten har vid tillträdet av kolonatet inga direkta 

 utgifter. Han erhåller fritt virke till byggnader samt ett belopp av 250 kronor, 

 då huvvudbyggnaden är färdig, ett liknande belopp då uthusen uppförts, samt 

 ytterligare samma summa då en hektar åkermark brutits och avsynats. Någon 

 återbetalning ifrågakommer ej förr än efter 15 år, då avbetalningar börja med 

 30 ä 45 kronor årligen. 



Emellertid har det visat sig synnerligen svårt att erhålla kolonister. Då 

 sädana första gången antogos i oktober 191 1, anmälde sig 10 stycken. De 

 flesta av dessa voro frän Gällivare och Kiruna. Endast 3 stycken kommo från 

 kusttrakterna. Av dessa 10 anmälde sig dock endast 5 stycken under år 

 igi2. De övriga hade betänkt sig. Vid undersökning av skälen till dessa 

 tillbakaträdanden, visade det sig i allmänhet vara hustrurna, som tvekat och 

 vid avgörandet vägrat att slå sig ned i ödemarken. Denna tvekan är ej heller 

 att undra på. Det är en oerhörd kontrast mellan livet i ett samhälle sådant 

 som (iällivare och livet i skogsbygden, i åtminstone relativ ensamhet. Om 



