GENOM XORRBOTTEXS SKOGAR 491 



genom lämnande av fröträd och genom verkställandet av skogsodling äro två 

 motsatta metoder, som åtminstone borde utesluta varandra. Att samtidigt be- 

 gagna båda måste ovillkorligen betecknas som dubbelarbete. 



A hygget besågs ännu en av Statens Skogsförsöksanstalts försöksytor, näm- 

 ligen n:r 233 (punkt 15 å kartan). 



Ytan avser att tillåta en jämföreise mellan vår- och höstsådder, utförda 

 under olika år och väderleksförhållanden. Försöket fördelar sig f. n. på 3 

 olika fält, yta n:r 2^^ a, som mäter 2 2>;3i kvm. och innehåller 2 avdel- 

 ningar med respektive vår- och höstsådd iqi2, yta n:r 233 b om 66x31 

 kvm med vår- och höstsådder frän åren 1913 — 1915, samt yta n:r 233 c, 

 ävenledes om 66x31 kvm, men tillsvidare med blott en behandlad avdel- 

 ning, vårsådd 19 16. 



Samtliga avdelningar äro rutsådda i i m. > i m:s förband, i varje ruta ha 

 utsatts 40 tallfrön av ortens proveniens samt av känd grobarhet. Till vår- 

 och höstsådden under samma år har alltid använts frö av samma parti. 



Planträkning i säddrutorna verkställdes somrarna 1913, 1914. 1915 och 

 1 916 och gav som resultat de i tabell IV återgivna siffrorna: 



Tab. IV. Resultaten från revisioner åren 1913 — 1916 av Statens Skogsförsöksanstalts 

 höst= och vårsådder å Alträsk kronopark. 



Av- 

 del- 

 ning , 



Kulturmetod 

 och kulturår 



Revisionen är Revi-ionen år Revisionen är Revisionen är 

 1913 [ 1 »914 jl I9»5 ii »9*6 





S.6 3... 13.5 9.1 3.7 10.7 9,6, 3.9 9,3 



— — — I- O.; 48.8 2.9: 1.2 !35.9 



— — — '5- ^-4 5-3 i9-° 7-° 3-° 

 - — — — — — — 1.5 0.6 70.0 



— — — — — — ij-A 6.1 10. o 



De hittillsvarande resultaten visa sig alltså vara ojämförligen mycket bättre 

 å de vårsådda än å de höstsådda avdelningarna. 1 all synnerhet höstsåd- 

 derna 1 9 13 och 1 914 kunna betecknas såsom felslagna, under det alla vår- 

 sådderna t. v. se lovande ut. 



Ytan utgör ett led i en försöksserie, omfattande fyra \tor i olika delar av 

 landet. Revisionerna s\Tias på ett synnerligen otvetydigt sätt ^•isa hän på 

 höstsåddemas olämplighet. Ännu skarpare framstår för övrigt detta förhållande, 

 om resultaten från alla de i serien ingående }toma sammanställas. Frågan 

 är då, var man har att söka orsaken till detta förhållande. I det fallet står 

 man ännu frågande. 



Jägmästare Wibeck, som närmast haft dessa försök om hand, ville finna 

 förklaringen däri, att vissna löv samt en del tidiga vårväxter hinna täcka sådd- 

 rutorna, innan plantorna på våren komma upp. Han söker således förklaringen 

 i direkt kvävning av uppkommande plantor. Kapten de Verdier anslöt sig 

 till samma förklaring och betonade vikten av, att höstsådderna verkställas så 

 sent, att lövfällningen redan skett. 



