GENOM NORRBOTTENS SKOGAR 



505 



Foto E. Darle. 



Fig. II. Från middagen i Wuollerim. 



uppges till 1 20 — 160 år eller för att få en siffra till 140 år. Jämför man 

 dessa siffror med de av ]\Iaass i hans erfarenhetstabell angifna, skulle be- 

 ståndet vid denna ålder giva på sin höjd en tillväxt av 0,5 %. Nu är det 

 visserligen sant, att Maas.s tabeller långt ifrån motsvara nutida fordringar i 

 detta avseende, men ditferensen är och förblir dock betydlig. Delvis för- 

 klaras dock detta förhållande vid en undersökning av de å de borrade 

 stammarna uppsatta borrspånen. Det visar sig här, att beståndet i yngre år 

 fört ett synnerligen tynande liv med ytterst obetydliga årsringar. Så inträder 

 emellertid en förändring, möjligen beroende på borttagandet av överståndare, 

 och beståndet ökar kraftigt sin tillväxt, tills denna slutligen når det nuvarande 

 höga beloppet. Vi ha tydligen här ett vackert exempel på, vad som inom 

 skogsmatematiken benämnes hushållsålder, och borde den för beståndet sättas 

 ett gott stycke lägre än den verkliga åldern, kanske rent av till 60 å 70 år. 

 Efter ovanstående måste emellertid den föreslagna åtgärden anses olämplig. 

 Beståndet kunde möjligen underkastas en gallring för att ytterligare hjälpa 

 vissa individer. Mera än 15 ä 20 "^ av beståndsmassan borde emellertid 

 vid en sådan genomhuggning knappast utfalla. 



Ytan F var till alla delar lik ytan E. Enda skillnaden var, att bolaget 

 här utfört den å ytan E föreslagna huggningen. Diskussionen blev ej så 

 värst livlig och rörde sig mest omkring allmänna frågor rörande lappmarkslagen. 



Jägmästare Bergström påpekade den nytta, som skogsskötseln här uppe 

 skulle draga av gallringens bokförande såsom extra avverkning. 



