MASSAFAKTORERNAS OCH KUBIKMASSANS FÖRDELNING 527 



g. 15. Jämförelse medMaas utjämnade höjdkurvor i normala tallbestånd. 



Punkter för tre åldrar 40, 80 och 120 år inlagda och med Bomtct < 

 vidstående beteckning för boniteter. 



fA = 1.0 



o =0.8 



• =0.6 



▲ =0.4 



Som synes sammanfalla så gott som fullständigt kurvorna över medel- 

 stammen. Att tallkurvan har ett flackare förlopp under denna kan tän- 

 kas bero på, att Maass' »normala tallbestånd» ha låggallrats. 



Något material för åstadkommande av en formtalskurva finnes ej i 

 bearbetningen av erfarenhetstabellernas tallprovytor; endast deras medel- 

 formtal är utsatt. 



Massakurvans beräkning. Efter samma principer som för höjdkurvan 

 och med samma beteckningar har räkningen utförts för kubikmassans 

 spridning (fig. 16 — 20). Att märka är, att 9,4, 14^ 19,4 cm. o. s. v. 

 vid klavningen räknats som 9, 14, 19 cm o. s. v., och hänsyn bör alltså 

 tagas till detta vid omräkning till rel. diam. 



Ex. Provyta bon. I, o, 25 år 



10 — 14 cm 15^19 cm 



67 iS 



14,4 „ - 19,4 , , 



= 1,31 — - = 1,76 



II II 



81 % 99 % 



medeldiam. 1 1 cm 



5 — 9 cm 



14 

 9^ 

 II 



14% 



0.8s 



20 — 24 cm 



I % av kbm 



~— = 2,2 rel. diam 

 II 



100 % av kbm under 



resp. diam 



Under rel. diam. 0,85 ligger 14 % av kbm, under 1,31 81 °/o o. s. v. 

 (fig. 16). 



Gränserna hålla sig till 72 och 2 ggr medeldiam. i det stora hela. 

 På en del ytor går högsta dimension över 2 ggr medeldiam., men därvid 

 är att märka, att högsta dimension ej är lika med högsta cm:klassens 



