534 VIKTOR HAGELBKRG 



enligt förut beskrivna metoder utföra en sådan värdeberäkning. För när- 

 varande saknas svenskt material för uppgörande av spridningskurvor för 

 gran liksom för undersökning av de mera komplicerade förhållandena i 

 barrblandbestånd. Skogsförsöksanstalten torde dock inom den närmaste 

 framtiden vara färdig med sina undersökningar och bearbetning av en 

 serie provytor, där sådant material kan erhållas. 



Det är tydligt, att spridningskurvor endast kunna uppgöras och gälla 

 för bestånd, som vuxit upp under likartade förhållanden och behandlats 

 efter samma principer. Kurvorna för tall gälla svagt låggallrade natur- 

 bestånd, alltså uppkomna genom självsådd, och den typen torde vara 

 den allmännaste på de ställen i vårt land, där skogsvård någon längre 

 tid tillbaka förekommit. En olägenhet, som torde göra, att resultaten i 

 erfarenhetstabellerna för tall äro något missvisande, är, att provytorna 

 måst utläggas i förut ogallrade bestånd. Med den därpå följande gall- 

 ringen har man sökt få fram, hur beståndet skulle se ut vid olika åldrar 

 30, 40, 50, 60, 70 år o. s. v. Det är så gott som säkert, att ett 70 års 

 bestånd, som gallrats upprepade gånger med t. ex. 10 års mellanrum, 

 har ett helt annat »s. k. normalt* utseende, än när det gallrats första 

 gången vid 70 år. — (Förfarandet vid provytornas utläggande var det 

 enda möjliga, och det är naturligtvis bättre att vinna ett nöjaktigt resultat 

 än intet alls.) — 



En sak att märka är, att omedelbart efter en låggallring medeldiam. 

 får en mycket stark, så att säga »konstlad» tillväxt, varigenom kubik- 

 massornas i olika cm:klasser relativa läge i förhållande till medeldiam. 

 får en kraftig förskjutning. Detta är en förklaring på, att avvikelserna 

 från den allmänna spridningskurvan stundom äro mycket stora. 



SCHIFFELS resultat för gran skulle möjligen kunna tillämpas på våra 

 granskogar. De österrikiska skogarna växa under förhållanden mera likar- 

 tade våra än någonstädes söder om Östersjön. De äro dock i de flesta 

 fall uppkomna genom kultur och underkastade en skogsvård, vars inten- 

 sitet i allmänhet ej förekommer i vårt land. 



Stockholm i april 19 16. 



LITTERATUR. 



Werner Cajanus: Uber die Entwicklung gleichaltiger Waldbestände. Helsingfors 1914. 



T. Jonson : Föreläsningar vid Skogshögskolan. 



Alex. Maass: Erfarenhetstabeller för tallen. Meddelanden från Statens skogsförsöksanstalt. 



i> » Höjder i normala tallbestånd. » » » » 



A. ScHiFFEi.: Uber die gesetzmessigen Beziehungen der Massenfaktoren in normalen 

 Fichtenbeständen. Centralblatt fiir das gesamte Forstwesen. Wien, Maj 1903. 



