560 



L. A. HAUCH 



gjentager sig, at skadelige Paavirkninger fremkalder staerkere Spred- 

 ningsevne. 



Hvorledes den forskjellige Proveniens gjor sig gjit-ldende hos Eg, har 

 jeg omtalt i tidUgere Afhandlinger i Skogsvårdsföreningens Tidskrift. 

 PLge af sydländsk Proveniens har svagere Spredningsevne end Ege efter 

 danske Agern. Naar vi fra Danmark reiser mod Syd, vil det sees, at 

 Egene har en anden Bygning, er mere opadstra^bende, Staramerne er 

 laengere og rankere, mere 

 ugrenede, Kronerne smallere, 

 mere pyramideformede end vi 

 finder det hos os. Der er i 

 Fig. 8 gjengivet en Eg af 

 dansk Proveniens i Fig. g 

 af holländsk staaende i samme 

 Kulturareal og saaet samti- 

 digt. Fig. I o viser en Eg 

 efter Agern fra 0sterrig, hvor 

 vi netop seer de länge Skud 

 hos de fremmede P^ge, det 

 kortere, mere robuste Skud 

 hos den danske Eg. Og til- 

 lige seer man det samme som 

 ved Bogene P^ig. 4, at de 

 fremmede Ege har tyndere 

 Aarsskud, mindre Knopper 

 end de danske paa samme 



Maade som den af P^rO fra Fra Dansk Botanisk Tidsskrift. 



Langeland men udsaat paa Fig. 8. Eg af dansk Herkomst. 



Bregentved fremkomne Bog 



har smaa og spsde Knopper, medens saavel den Bog, der hidrorer fra 



Fro fra Bregentved, som den der hidrorer fra Langelandsk Bogeolden, 



men tillige er opvoxet paa Langeland, har tykke og svulmende Knopper. 



Det er det beständig tillbagevendende: de ranke Typer er mest fol- 



somme överfor skadelige Paavirkninger. 



Jeg har i Skogsvårdsföreningens Tidskrift 19 14 omtalt en paa Bre- 

 gentved forekommende Egekultur dels efter sydländske, dels efter Agern 

 fra Holland, hvor de sydländske Ege netop viste rank Vaext til en Be- 

 gyndelse, men det ranke Praeg blev udslettet fordi de har Hdt långt 

 staerkere under Angreb af Meldug end de holländske. Ved Reiser i 

 Sommerern 191 7 saa jeg samme P^renomen gjentage sig flere Steder i 

 Jylland, saaledes paa Buderupholms og Viborg Distrikt; begge Steder var 



