TR-iARTERXES SPREDXIXGSEVNE OG KULTUREXS T.tTHED 565 



tillskrives Indflydelse af kliraatiske Forhold — tiUige betjde, at man 

 staar överfor Individer med iboende större Modstandskraft mod Trame- 

 tes. Og dersom min föran udtalte Forraodning er raere end en Hypo- 

 tese, kunde man antage, at det var Individer fremgaaede — maaske 

 ved Afspaltningsprocesser — af Bestande med större Spredningsevne. 

 Det er saare långt fra at jeg mener det fremdragne Sporgsmaal löst; 

 t\-xrtimod jeg foler godt hvor famlende jeg staar, hvor långt jeg er til- 

 bage; men jeg mener paa den anden Side maaske at have givet nogle 

 \'ink, naar jeg accentuerer, at Studier af de forskjellige Traearters og 

 Racers Eiendommelighed i Forhold til Spredningsevnen skal före os til 

 Forsigtighed baade överfor at bringe de ranke Biot)-per ind under 

 vanskelige Forhold og överfor at lade Racer med staerk Spredningsevne 

 fortraenge de mere velformede; det gjaelder vist ofte om at bevare det 

 bedste af det givne og kun varsomt indfore nyt. 



Jeg skal gaa över til at forsoge at give en Fremstilling af Sprednings- 

 evnens Indflydelse paa den Plantetaethed, vi skulde give vore Kulturer; 

 og hvis man har kunnet folge mig i den föran staaende Udvikhng, vil 

 man vistnok ogsaa kunne folge med i disse Betragtninger. 



I det Tilfaelde at man hylder den af \V. Johannsen repraesenterede 

 Opfattelse, maa som naevnt Kulturens Taethed blive en vigtig Faktor; 

 vi maa föres ind paa at anlaegge vore Kulturer med den störst mulige 

 Taethed. fordi vi derved faar det störste Udvalg af Individer af saadan 

 Genot}-pe, at de med de givne Kaar kan udvikle sig til den FxnotA-pe 

 vi tilstraeber. 



Men seet fra det modsatte Ståndpunkt maa man slutte, at der hos 

 de Individer, hvoraf Bevoxningen er sammensat, ikke findes nogen ibo- 

 ende Forskjel i Anlaeg — Lamarcks Tilhaengere vil ikke en gäng an- 

 vende den af \V. JOHANNSEN indforte Terminologi; for dem existerer 

 ikke Forestilhngen om Genot\-pe, forskjelUg Genot\-pe — og der er for 

 dem ingen Grund til at anliegge nogen Kultur med större Plantetaethed 

 end den, som udkrseves for at Jordbundens gunstige Muldtilstand kan 

 vedligeholdes, samt at Stammeme kan rense sig. Hvad der findes mere 

 er ganske meningslöst, i bedste Tilfslde et unodigt Spild af Fro men 

 kan ogsaa vzere ligefrem farligt, idet den store Tsethed af Individer 

 — efter denne Opfattelse med samme iboende Anlägg — skulde frem- 

 kalde en for Bevoxningens Udvikling hemmende inbyrdes Kamp mel- 

 lem dens Individer. 



Det mangler ikke paa Fortalere i denne Retning; en saadan Opfat- 

 telse var i Danmark den herskende indtil 1870; den Gäng var det 

 ganske almindeligt, at man ikke veg tilbage for, selv hvor Talen var 



3^- Skogrcårdsf&reniKgtnj Tidskri/t iqiS. Sr ne A. 



