568 L. A. HAUCH 



stige Forhold — vilde give et tilfredsstillende Resultat, saa haves ud- 

 strakte smukke Rödgranbevoxninger i Danmark, hvor Plantningen ikke 

 har vaeret taettere. Men jeg har i de senere Aar studeret R0dgran- 

 bevoxninger saavel med mere plantefattige Kulturer, i Vestjylland har 

 jeg saaledes seet blandade Bevoxninger af Rodgran og Bjergfyr, hvor 

 den förste kun har vaeret tilstede i et Antal af c:a 3,400 pr ha. som 

 saadanne Bevoxninger, der er fremgaaet af meget taette Plantninger. 

 Det sidste fandt jeg paa Frijsenborg, hvor jeg for 40 Aar siden har 

 arbeidet, og hvor der den Gäng anlagdes en Kultur, ved hvilken Plan- 

 terne prikledes i gravede Riller i et Antal pr ha. der långt överstiger 

 det saedvanlige; den deraf fremkomne Bevoxning er af en overordentlig 

 Skonhed, Traeerne har ranke hoie, fuldstaendig knastfri, naesten cylindriske 

 Stämmer, hvorimod de vidtplantede Rodgran i Vestjyllands Heder vel 

 kan have en frodig Vaext, men de er staerkt grenede og Stammen 

 kegleformet. 



Det forholder sig maaske naermest saaledes, at man ganske vist kan 

 frembringe gode Bevoxninger af Rodgran og andre Tr^i^arter med svag 

 Spredningsevne, Ask, Ahorn, El; selv om Kulturen anlaegges med 

 et saa begraenset Plantetal, at det for Bog og Eg — og jeg troer at 

 det samme gja^lder Skovfyr — saedvanlig kun vilde give kummerlige 

 Bevoxninger, sammensatte af brede, sletformede Individer, men at disse 

 Trsarter tillige taaler en större Taithed, ja vistnok derved udvikler sig 

 smukkest. 



Skovfyren saa jeg i Sverige fremgaaet saavel af forholdsvis vide Plant- 

 ninger som af Selvforyngelse, og de sidste Bevoxninger havde afgjort 

 Fortrin for de förste; meget af hvad jeg i Sverige fik Leilighed at 

 beskue af Landets herlige Skovfyr bragte mig netop til at fole den 

 Lighed, der bestaar mellem Skovfyr og Eg, og denne Lighed synes at 

 gjentage sig i Fordringen til Planteta;thed. 



Herved sigter jeg dog til den almindelige Skovfyr; med Hensyn til 

 Pinus Lapponica er Forholdet — som allerede berört — anderledes, thi 

 denne Race synes paa den ene Side at staa i samme Klasse som 

 Traearter med svag Spredningsevne, idet den efter GuNNAR ScilOTTE 

 taaler at opvoxe i den lyseste Stilling, men paa den anden Side viser 

 den som Traearter med staerk Spredningsevne opvoxende i ta:it Stilling 

 den ypperligste Vaext saaledes ved Ljusne — Voxna Aktiebolag frem- 

 kommet af den taetteste naturlige Selvforyngelse. Den svage Spred- 

 ningsevne — saaledes hos Rodgran, Ask, Rodel — gjor sig imidlertid 

 gjaeldende ved Udhugningen, saerlig en Askebevoxning, der har staaet i 

 taet Stilling, vil vanskelig kunne forvinde det, hvis Udhugningen ikke 

 foregaar tidligt og paa rette Maade. Men hvis vi kun griber ind med 



