'582 HENRIK PETTERSON 



ett understrykande, att endast en stadgad opinion härvid kan tillmätas 

 vitsord. 



Med dessa ord ber jag att få överlämna frågan till diskussion och 

 vill jag i detta sammanhang uttrycka den förhoppningen, att om man 

 också icke i alla delar kan ansluta sig till det framlagda förslaget, dis- 

 kussionen dock måtte komma att leda till, att föreningen giver ett kraf- 

 tigt stöd åt de från olika håll framkomna yrkandena pä ökat och ome- 

 delbart skydd för våra skogar. 



Disl^ussion. 



Disponenten Wilh. Ekman: Även om jag icke kan instämma i den motive- 

 ring, som lämnats för förslaget, så instämmer jag dock till fullo i det syfte, 

 som skogschefen Petterson har velat göra gällande, nämligen att man så snart 

 som möjligt skulle erhålla lagbestämmelser beträffande användningen av skog, 

 som nu hotas av skövling. Det har sagts mig, att den nu sittande skogslagstift- 

 ningskommittén inom kort blir färdig med sitt betänkande, och jag antar, att 

 bränslekommissionen förhört sig med kommittén, så att den erhållit klarhet i 

 denna fråga. Om man nämligen från kommittén kan erhålla ett fullt genom- 

 arbetat förslag, så blir ju en provisorisk lag överflödig. Det är det ledsamma 

 med dessa provisoriska lagar, att man riskerar, de bliva permanenta. 



Granskar man det föreliggande lagförslaget, så finner man, att detsamma be- 

 står av två huvudpunkter: dels strävandet att stävja egendoms jobberiet och 

 dels strävandet att stävja skogsskövlingen. Vad beträffar jobberiet så är det 

 en del därav, som lagförslaget icke utesluter. Skall det läggas fram ett lag- 

 förslag, så måste man i sanningens intresse påpeka, att det är precis lika far- 

 ligt från denna synpunkt, då inom ett aktiebolag aktiemajoriteten övergår från 

 ett konsortium till ett annat, som då en egendom byter ägare. Genom .'>tt 

 aktiemajoriteten övergår från en grupp till en annan förändras icke ägande- 

 rätten till skogsmarken, ty aktiebolaget innehar fortfarande denna. I de flesta 

 fall blir det beträffande trävarubolagen så, att man efter majoritetsförsälj- 

 ningarna söker öka avverkningarna. 



Det är även en annan sak i lagförslaget, som jag skall be att få fästa upp- 

 märksamheten på. Det säges om de försålda egendomarna följande: 



"Har överlåtelse av fastighet, å vars skogsmark den i i § omförmälda lag är 

 tillämplig, skett efter den i mars 19 '8, må icke i något fall slutavverkning, som 

 årligen omfattar mer än 2 % av fastighetens produktiva skogsmark, bedrivas 

 utan tillstånd av vederbörande skogsvårdsstyrelse; " 



Det är ju en ganska stor latitud, men det förefaller mig i alla fall vara svårt 

 att, om det gäller en större skövling, kunna avgöra, huruvida verkligen två pro- 

 cents avverkning av arealen föreligger, helst som man i Norrland och Dalarna 

 numera övergått till avverkning genom luckhuggning. Om man tänker sig 

 att det är en stor ägare, som äger skog i flera härader eller flera län, så blir 

 det svårt för en skogsvårdsstyrelsens tjänsteman att avgöra, om denna skogs- 



