590 DISKUSSION 



Vad är förenligt med god skogsvård? Bedrives huggningen för svagt, är det 

 visst icke förenligt med god skogsvård. Att ej heller alltför starka eller rov- 

 ärtade huggningar stå i överensstämmelse med god skogsvård är ju självfallet. 

 Av lagförslagets senare del framgår of örtydbart, att det är de senare huggning- 

 arna, som skola stävjas. Men detta bör tydligt och klart utsägas i lagförsla- 

 gets kärnpunkt. Som det nu är stiliserat kan skogsvårdsstyrelsen ingripa mot 

 all avverkning, som uppenbarligen icke är förenlig med god skogsvård, alltså 

 också mot för svaga huggningar. Över huvud taget är uttrycket "icke förenligt 

 med god skogsvård" mycket oklart. Jag tror, att många skogsägare sakna upp- 

 fattning om vad som är och icke är förenligt med god skogsvård och kunna så- 

 lunda icke heller veta, om de vid en avverkning bryta mot lagen. 



Detta uttryck synes böra utbytas mot ett annat, som först och främst angiver 

 att lagen endast avser den för hårt bedrivna huggningen och i andra hand är 

 för den skogsägande allmänheten begripligare. 



Läns jägmästare Wilh. Lothigius: Som bekant har varje skogsvårdsstyrelse 

 skyldighet att årligen avgiva redogörelse över de enskilda skogarnas inom lands- 

 tingsområdet tillstånd och skötsel. 



V'd granskning av dessa redogörelser under senare år finner man oftast 

 uttalanden, som tyda på, att skogsvårdsstyrelsernas upplysningsverksamhet allt 

 mer uppskattas, att skogsodling å gamla kalmarker skrider säkert framåt samt 

 att vid avverkningens planläggande personalen rådfrågas i ökad utsträckning 

 år från år. 



A andra sidan underlåta skogsvårdsstyrelserna sällan att i nämnda redo- 

 görelser med skärpa framhålla den vanvård skogsbestånden äro utsatta för å 

 egendomar, som gå i handeln i spekulationssyfte. I samband härmed fram- 

 hålles, att för närvarande ej finnes något medel att hindra skogsskövling å 

 dylika egendomar, varför åtgärder från statsmakternas sida påkallas. 



Vid skogsvårdsstyrelsernas möte år 1914 diskuterades jämväl frågan rö- 

 rande åtgärder till skydd för skogskapitalet å egendomar, som gå i handeln, 

 varvid enhälligt förordades skärpta bestämmelser 1 fråga om tillträdande ägares 

 dispositionsrätt över skogen, men fattade ej mötet något beslut, sedan det upp- 

 lysts att skogslagstiftningskommittén var betänkt, att i under utarbetande varan- 

 de lagförslag inrymma bestämmelser, som avsågo stävjandet av skogsskövling. 



Att snabba åtgärder nu äro av nöden, därest för det allmänna svärer- 

 sättliga värden ej skola tillspillogivas, torde väl vara odisputabelt. 



För att något bidraga till utredningar i vad mån egendomshandeln med- 

 verkat till skogsskövling har jag låtit undersöka 5 socknar i Jönköpings län. 



Undersökningen omfattar tidsperioden 1913 — 1917. 



Vid val av socknar har jag ej utgått ifrån att finna för ändamålet typiska, 

 utan måst på grund av begränsad tid utvälja de till arealen minsta. 



I förteckningen äro ej upptagna egendomar, som gått i arv, utan uteslu- 

 tande hemman, som inköpts i spekulationssyfte. 



Egendomarna hava i genomsnitt bytt ägare 2 ggr under 5 år, vissa egen- 

 domar ha gått i handeln 7 ggr. 



Å samtliga hemman av angiven kategori i förut uppräknade soqknar före- 

 ligger vanskötsel och överavverkning. 



