BRÄNSLEBRISTEN OCH SKO(iSVARDEN 595 



I det av bränslekommissionen upprättade utkastet till lagförslag se vi, att 

 det kommer att lämnas plats för ett stort subjektivt bedömande från myndighets 

 sida. Skogsvårdsstyrelsens uppfattning och icke strängt matematiska regler 

 blir normerande för skogens vård. Detta är, som jag nyss framhöll, stick 

 i stäv med vad som ingår i min tankegång. Jag anser, att i lagen icke får 

 finnas utrymme för subjektivt bedömande från enskilda skogstjänstemäns sida. 

 Jag vill emellertid, som jag nyss sade, icke nu kritisera detta utkast, men jag 

 tror, att det kan formuleras bättre i helt annan riktning. Bränslekommissionen 

 har dock icke pretenderat på att ha avgivit ett fullständigt förslag, utan den har 

 endast framlagt vad den kallar ett utkast. För övrigt ber jag att få kompli- 

 mentera bränslekommissionen till det initiativ, som den tagit genom denna 

 skrivelse till Kungl. Maj:t. 



Beträffande det nu av styrelsen för Skogsvårdsföreningen framlagda förslaget 

 till resolution, så kan jag icke förstå annat än att landshövding Holmquist och 

 andra herrar haft rätt, då de betonat, att denna resolution är avfattad i så 

 allmängiltiga ordalag, att det behöves ingen reservation eller några undantag för 

 olika trakter. Jag kan således icke förstå annat än att denna resolution är 

 avfattad på ett lämpligt satt. Jag skall därför be att på det allra livligaste och 

 varmaste få instämma i styrelsens framlagda förslag till resolution. 



Skogschef en Petterson : Jag skulle endast vilja vädja till Föreningen att 

 man vid bedömandet av det framlagda förslaget måtte granska förslagets 

 motiv, sådana de föreligga i förslaget, och icke som herr Ekman Iror, att herr 

 Hammarstrand menar, att de äro. 



Över jägmästare P. O. Welander: Det vore lyckligt, om det uttalande, som 

 kommer att göras, kunde bliva ett enigt uttryck för Föreningens mening. Man 

 får vara försiktig, då det gäller ett sådant uttalande, och då flertalet icke vant 

 i tillfälle att tillräcklig skärskåda saken. Vår behandling av det förslag, 

 som avgivits av bränslekommissionen, kommer väl nämligen att bliva bekant 

 för Kungl. Mai:t och även för andra. 



När man granskar detta lagförslag, så befinnes det, att det innehåller två 

 olika delar. Den första avser § i, den andra ligger i § 2. Om jag tar den sista 

 punkten först, så tror jag, att det icke finns någon annan mening, än att vi 

 böra vidtaga både kraftiga och snabba åtgärder för att hindra skogarnas sköv- 

 ling genom försäljning. Beträffande den andra delen så kan jag icke, för de 

 delar av Norrland, som mitt distrikt omfattar, med gott samvete uttala, att 

 vi skulle ha att befara någon skogsskovling på grund av vedhuggning. Beträf- 

 fande dessa län anser jag sålunda icke förslaget vara befogat och icke heller 

 resoluionen, för den händelse den skulle anses stödja ett sådant förslag. För 

 att emellertid få fram något, som vi alla med fullt hjärta skulle kunna vara med 

 om, skulle jag vilja hemställa, om icke resolutionen kunde formuleras på unge- 

 fär följande sätt: Svenska Skogsvår dsforeningen, som denna dag haft under 

 överläggning bränslekommissionens förslag till särskild skogslag, får, i vad 

 denna lag avser stävjandet av skogsskovling genom egendomshandeln, i detta 

 avseende uttala o. s. v. — resten ungefär i överensstämmelse med den upplästa 

 resolutionen. 



över jägmästare Uno Wallmo: Det är högst märkligt, att det skall vara skill- 

 nad på skövling av skog, som gått i handel nu i dag eller i går. och på skövling 

 av skog, som icke gått i sådan handel. Skogen far väl lika illa i båda fallen, 

 Jag kan icke tänka mig, att icke Skogsvårdsföreningens medlemmar äro så sak- 



