KORMl>UN-K I SMF. 1 01 )KN 607 



Detta värde erhalles. om medelformklassen i materialet användes vid 

 beräkningen. I-^ör höjjsta formklassen skulle detta fel av 5,4 /:" betyda 

 ca 10 '-, pa kubikmassan. 



— I fråga om det systematiska felet, d. v. s. liuru mycket för lågt 

 nian i i^enomsnitt bedömer, kunna siftVorna a priori ej göra anspråk på 

 full.ständig allmängiltighet, da detta beror rätt mycket pä huru prov- 

 träden råkat bli kombinerade. Den positiva variationen fråndrages ju 

 härvid helt och hållet och likaså den del av den negativa, som är till sin 

 summa lika med den positiva. Återstoden av variationens belopp är 

 negativ. 



Emellertid visar materialet i de båda grupperna dock ganska god 

 överensstämmelse även i detta avseende, och medeltalet för hela mate- 

 rialet ger exakt samma värde — i.s E — som MATTSSON |io) funnit 

 for tallens vidkommande. Detta ger ett betydande stöd åt ifrågavarande 

 värde på huru mycket formpunktsmetoden ger för lågt vid bedömning 

 av formklassen. MATTSSONS undersökning sysslar med fullslutna tall- 

 bestånd vid Voxna i Hälsingland, och den föreliggande hänför sig 

 till glesa granskogar i Norrbotten. Överensstämmelsen pekar hän på 

 möjligheten att vid beständsuppskattning eliminera det systematiska 

 felet genom korrektion. Innan en dylik åtgärd kan rekommenderas, er- 

 fordras dock givetvis ytterligare undersökningar. 



Hittills har vid beräknandet av medelfelen endast fästs avseende vid 

 att få fram felens medelstorlek. För detta ändamål kunde även ha an- 

 vänts det numeriska medelfelet, men det ur kvadratsumman erhållna 

 ger säkrare värden, och detta s. k. medelfel har därför föredragits. Om 

 vi vilja få en föreställning om variationen, om maximifel o. s. v. måste 

 vi emellertid taga hänsyn till den omständigheten, att ett systematiskt 

 fel även ingår i bedömningen, så till vida att bedömningen genomgående 

 slår för lågt. För att variationen skall bli rätt klarlagd erfordras därför, 

 att det systematiska felet elimineras, och medelavvikelsen ifrån det 

 medeltal beräknas, omkring vilket lagbunden fördelning råder. 



Skillnaden vid beräkning av medel variationen gentemot vid beräkning 

 av medelfelet blir då den. att vi vid beräkningen av medelfelet tagit felen 

 såsom skillnaden mellan det bedömda värdet för varje träd och det 

 verkliga värdet (= det uppmätta i fråga om formklassen); varvid alltså 

 summan av alla fel förutsatts vara = o. I själva verket är skillnaden 

 mellan de positiva och de negativa felen för hela materialet = — 1,8^, 

 om vi reducera till den enskilda stammen (Tab. i a). Omkring detta 

 medeltal ( — 1.8 E) variera felen och ej omkring o. 



Ur de kända siffrorna kan emellertid medelvariationen lätt bestaramas 

 (Se t. ex. Vule {i) sid. 133 — 137). då man vet. att 



