638 



NILS L. SÖDERLUND 



Mot C = I svarar alltså formklass 0,74036. På samma sätt kan man 

 beräkna x för vilket ändligt konstantvärde som helst. Uppläggas de 

 sammanhängande värdena på x och C grafiskt i tämligen stor skala, och 

 förenas de erhållna punkterna med en kurva, kan man från denna med 

 stor noggrannhet avläsa konstanten C för vilken formklass som helst. 



När C är känt för en viss formklass, erhålles naturligtvis c lätt genom 

 insättande av (T-värdet i stamkurveekvationen. — Ex. För formklass 0,70 

 avläses C pä kurvan till 1,280. Således: 



varav c = 19,78 



På detta sätt ha de i tabellen här nedan för formklasserna 0,51, 

 o,s2 0,90 meddelade värdena på C och c erhållits. 



Konstantvärdena C och c för uran. 



De i denna tabell meddelade värdena på C och c gälla för gran. För 

 tall har professor Jonson något ändrat den Höjerska ekvationen genom 

 införande av den s. k. »biologiska konstanten». Ekvationen har utseendet: 



— = C X log 



D c 



Man får som förut: 



X — C X log 



I = C X log 

 Elimineras c, erhålles ekvationen 



c + 50—2,: 



C-\- 100 2,5 



IG' 



2,0526 X 10 — 1,0546 



