IN MEMORIAM 



675 



nämnda revir. Efter transport här- 

 ifrån lill Olands revir genomgick han 

 åren 1SS4 — 18S5 Ultuna lantbruks- 

 institut och lät den -\^ sistnämnda år 

 inskriva sig såsom e. o. tjänsteman 

 i Kungl. Domänstyrelsen. Förord- 

 nad till amanuens därstädes den 

 ^-/ö 1806 kvarstod han i detta verk 

 till den -''/g 1896, då han övergick 

 till revirtjänst, först såsom t. f. jäg- 

 mästare i Ängelholms revir, där- 

 efter i Daga revir till den ^ 3 1901, då 

 han utnämndes till jägmästare i Väs- 

 terås revir. Under åren 1904 — 1907 

 innehade han förutom, sin ordinarie 

 tjänst befattning såsom länsjägmäs- 

 tare i \'ä3tmanlands län och kvar- 

 stod såsom konsulterande i samma 



läns skogsvårdsstyrelse jämväl under åren 1908 — 19 12. F.s organisa- 

 tionsförmåga och administrativa begåvning anlitades i övrigt på skilda 

 områden. Så var han sekreterate i Sv. Kennelklubben ^Vs 1^9' — ^Vö 

 1893, sekreterare i Sv. jägareförbundets Centralavdelning -''/4 (894 — 

 "Yi 1898, sekreterare vid skogsmötet i Jönköping 1894 och vid i:sta 

 nordiska jägarkongressen i Stockholm 1897, styrelseledamot i Bärgsla- 

 gens fröklängningsaktiebolag samt under senare år verkställande direk- 

 tör i Sällskapet i Västerås. År 1896 invaldes F. till ledamot av H. M. 

 Konungens jaktklubb. Han var R. V. O. och R. Pr. R. Ö. O. 4:e kl. 

 Ovan anförda data giva emellertid endast en mycket ofullständig bild 

 av den bortgångnes personlighet. Ty IVAR Fahr.EUS var en utpräglad 

 personlighet, visserligen i ej ringa grad originell till sin läggning, men 

 utrustad med många av människans bästa egenskaper. Framfc^ralit var 

 han en kamrat och vän, icke endast i dessa ords ofta konventionella 

 betydelse, utan en sådan, till vilken man kunde taga sin tillflykt i varje 

 bryderi eller bekymmer. Hans kloka råd härvid kunde tryggt följas. 

 Och gällde det att arrangera ett festligt lag var han den självskrivne, 

 kanske något despotiska men erkänt oöverträffliga ledaren. Hans i van- 

 Uga fall ganska stela, nästa barska yta tinade dä upp och gav rum för 

 den inneboende humor och lynnesgodhet, som han eljest visste att väl 

 dölja. På grund av dessa egenskaper kom han att spela en stor rol 

 inom kamratlivet, särskilt under den tid han tjänstgjorde i Domänstyrel- 

 sen. Arbetsbördan inom detta verk var på den tiden utan tvivel betyd- 



