Ciciioin lörefintlighclcn af en lyinpli^ plan för arbelsförmäns utbild- 

 inny pil tlottlci-Kby^gnadsoniråilcl skulle helt säkert ynf^re mäns upp- 

 märksamhet fästas [)ä banan, deras framtidsutsikter skulle synas dem 

 mer vissa, mindre tillfälliga. lui ganska stor mängd krafter skulle finna 

 nya arhetstall, och vär lui ganska ftjrbisedda fiottledsteknik skulle föras 

 ett godl steg franiät. 



{•"or utbildningens planniassighet måste \i nägot se pä arbetsfältet, 

 anläggningarnas fimklioner, de olika slagen af arbeten, samt pä en del 

 af de maicrialicr, som linna aiuandning vid flottlcdsarbetena och slut- 

 ligen pa bchof\ct af de mer teoretiska insikterna för arbetenas plan- 

 lägganilc, for räkenskapers och rapporters ui)pstallande. 



Med flottledcn som transportväg för virket råder en egendomlig af- 

 viknuig tVan det närliggande trafikinediet, järnvägarna. Ur en före- 

 gående utredning i denna fråga må jag nu endast anföra följande, som 

 har sin fulla tillämjining på föreliggande spörsmål, ehuru det dä gällde 

 ingenjörens \erksamhet pä det flottledstekniska området. 



Det särskilda förhällandet, att vid flottleden och flottningen själfva 

 trafikleden och tratikmaterialen sammanfalla, i tlet att vattendraget utgör 

 trafikleden och \attnet samtidigt är, hvad inom järnvägsdriften kallas 

 (len rullande materielen, inom kanalfarten fartygsmaterielen, gör, att för 

 fiottletien som trafikled sådana allmänna bestämmelser rörande kurvor, 

 stigningar m. ni., som förekomma inom nyssnämnda trafikleder, icke 

 kunna utfärdas för själfva leden, utan anordnaren af denna sistnämnda 

 måste i stället genom kännedom om och erfarenhet i själfva trafiken, 

 flottningen, söka att med hänsyn till de i hvarje enskildt fall gifna natur- 

 förhållandena ordna för den afsedda transportleden på lämpligaste sätt. 



Det måste därför ovillkorligen fordras af den, som skall uppgöra 

 förslag till den egendomliga trafikleden, att han skall vara förfaren i 

 vattenbyggnail, men äfven äga verklig erfarenhet i flottning. » 



Väl få vi förutsätta, att arbetsförmannen ej skall vara den, som i 

 stort slcall ]>lanlägga flottleden. Men byggnadernas detaljanordningar, 

 en ledarms rätta placering, en bottenrensnings inverkan på flottgodsets 

 forande i afsedd riktning, ledbommens placering för att leda godset 

 utefter bommen och ej låta det af strömriktning och strömstyrka föras 

 under honom; alla dessa detaljer fordra verklig erfarcnlut i floUmng 

 afven hos byggnadsförmannen. 



De olika slagen af flottledsbj^ggnader äro gifveivis mängahanda. 

 Af tra, ris eller sten äro de i allmänhet utförda. Flottledsbyggnadsför- 

 nianncns kunskaper sammanfalla därför med timtiurmannens och sfen- 



