lö IKI.I. C.RKNANDKK. 



skof^shusliallnin^ bcdiifvas?» (I'"örcciraf^sliallaren försvarade som bekant 

 umlo])|)sticien för den årli<^a mcdelafkastningen.) — Vi tänka oss alltså 

 som ägare nu är njio af for enl<elhets skull i har ,5oärig skog, 

 hållande 1.^7,1 kbm. 1 likhet med föredragshållaren bortse vi i detta 

 exeni])el frän värdetillväxten. ' Ärliga medeltillväxten har varit 137,5:50 

 = 2,7 --. kbm. S[)aras skogen i 20 är, antaga vi, att den skulle hålla 

 206,=; kbm. Ärliga medeltillväxten blifver alltså 206,^:70 = 2, 'is kbm., 

 således o,; kbm. större än för den 50 äriga skogen. Sätter man 

 som föredragshållaren värdet pr kbm. till 5 kr., blifver värdet af årliga 

 medeltillväxten för den 50-äriga skogen 3x2,7; = 13,75 kr. och för den 

 70-åriga 2,15x5 = 14, ys kr. Allt detta anteckna vi som ostridigt och 

 vidare, att 14,75 kr. ar större än 13,75 kr. 



Men inför dessa fakta utropa nu vännerna till omloppstiden för den 

 högsta medelafkastningen, att denna är den enda rätta. 



Emellertid iiraktlåter man att taga Iiänsvn till, livilkcn tid af kast- 

 ningen criiälles. Vw min del ansluter jag mig till den åsikten, att häri 

 ligger griindjilft. 



Med 5o-ärig oniloppstid för sagda har erhållas visserligen ej mer 

 an 1.1, ^ kr. i medelafkastning; det ar igio 13,75x50 - 687,50 kr. Men 

 förrantade till ig;o motsvara de e/t vida högre belopp. Efter 5 % kr. 



1,8-\S,m;. 



Med 70-ärig omlop])stid äter erhållas 1930 för 20b. -^ kbm. å 5 kr., 

 dock ej mer an 1,032,=;.. kr. 



Talet om att uppbringa skogen till den högsta, absoluta afkast- 

 ningen kan verka nog så medryckande, men kraften i detsamma synes 

 mig af antördt skäl härröra från en ordets makt öfver tanken. Men 

 om så är, att detta mål att uppdrifva afkastningen till högsta årliga 

 >«f^/É'/afkastningen icke ar något eftersträfvansvardt, då äro de uppoff- 

 ringar, som en skogsägare skulle tvingas till för att höja omloppstiden, 

 meningslösa. 



Jag talar om ranta i >kogsbruket vidare därför, att jag anser en 

 finansiell omloppstid vara den rätta för enskildas skogar. Emellertid är 

 det en bred latitud mellan att förkasta all tanke på rentabilitet i skogs- 

 bruket och att fordra, ilet skogen under alla förhållanden skall lämna 

 5 "o ■ Har gifves plats för många ståndpunkter. Emellertid måste man 

 nog fasthålla, att skogshushållningen i intet afseende far intaga en sär- 

 ställning, skild frän andra näringsgrenar. 



Alltså får skogsskötseln ej inhiberas på sådana marker, som visa 

 sig lämna mindre än 5 % . Ty detta skulle ju medföra allvarsamma 



' Jfr. .sid. 379 och 387 denna tidskrift, årg. 1909. 



