UNIDAGAR 1 OSll'KKLSSF.N. 5 I 



regn ösio ner från en molntjock himmel. Jag föreställer mig att detta var 

 en ännu ledsammare syn för fru Anders, som denna morgon skulle se oss 

 samtliga svenskar jämte flera tyska gäster ])å frukost i trädgärden. Men 

 fru Anijers var ej rådlös. Hon hade ju den ståtliga paviljongen, och om 

 man ej gick fullt torrskodd dit, befann man sig väl under dess tak i det 

 bästa skydd för allt oväder. Men innan vi i tankarna äter slå oss ned vid 

 dignande bord därstädes, följa vi herr Anders, med de minst sömniga af 

 sällskapet till hans jiräktiga såg. — Denna (fig. i6) ter sig helt ståtlig frän 

 sjön och har den egenheten att i motsats till de (lesta andrå såg\'erk vara 

 byggd af sten. 



Men frukostlängtan samlar oss så småningom i trädgårdspaviljongcn, ilär 



Fig. 1 6. .Vmlerska sågverket. 



fyllda fat länsas och fyllas pä nytt, under det att åtskilliga af herr Anders 

 ärtalsflaskor tömmas och verka värmande i den kulna morgonen. Snart 

 ljuder emellertid änghvisslan frän Wasserbauinspektor Wormets båt och på- 

 minner om att det ej längre är tid att dröja vid bordets njutningar. Sedan 

 vi tagit ett tacksamt farväl af herr och fru .Anders samt med kamerorna 

 förevigat deras trädgård (fig. 1 5) embarkera vi äter på ångare, pråm- och 

 motorbåt, som föra oss vidare öfver Niedersee. Nu blir ett godt tillfälle 

 för dem, som varit nog lyckliga att fä plats på den största båten, att taga 

 i besittning den hemtrefliga kajutan, där man packar ihop sig under skämt 

 och nojs, medan regnet formligen skvalar ner och t. o. m. åskan låter höra 

 ett och annat mullrande. Skada dock, att man ej kunde vistas uppe pä däck 

 å denna, den vackraste af de Masuriska sjöarna. 



Men »stränga herrar regera ej länge», så ej heller detta midsommar- 

 väder. När vi omsider, liksom föregående dagar, få ögonen på svajande 

 flaggor och grönsirad brygga, har himlen redan behagat visa en och annan 



