76 



J. A. iMELKERSON. 



för (len gröfsta förekommande stocken eller för flera stockar i bredd att 

 kunna passera. Dä rännan skall framföras genom verk eller anlägg- 

 ningar, liäniler det, att A' ej kan ökas utöfver en viss längd, men ge- 

 nom att öka rännbredden kunna vi ändock fä samma längd på /. I 

 vidstäende fig. 3 kan sålunda samma längd bibehållas, antingen K tages 

 till 50 m. vid rännbredden 1,1 m. eller till 29,.' m. vid en rännbredd af 



i''fi. i- 



Beräkningen af vattenätgången i rännor och kanaler sker på olika 

 satt, hvilka finnas angifna i våra ingenjörshandböcker. Här redogöres 

 för ett sådant och hanvisas till vidstående sektioner, hvilka äro de van- 

 ligaste för trärännor, ehuru ej de mest vattenbesparande. 



Ehuru kalkylen är enkel, torde ett detaljeradt genomgående af den- 

 samma för många af tidskriftens läsare vara välkommet. 



Lutningen å den del af rännan, som skall beräknas, beteckna vi med 

 y. i detta fall (fig. i) i : 45 = 0, .jj. Denna lutning betingas till största 

 delen af terrängförhållandena men för att erhålla gynnsamma lutnings- 

 förhållanden för vattenåtgång och vattendjup, måste vi ofta för rännans 

 placering kosta på schacktning och bergsprängning. En djupare skär- 

 ning kan ofta verka sä gynnsamt för rännans placering, att ingen tvekan 

 bör råda om att \erkställa en sådan, en gång för alla utförd schaktning. 



Vid .skarpare lutningar och där rännan kan byggas af stadigt virke 

 kan, i synnerhet där krökning på rännan icke förekommer, densamma 

 ordnas som halftorr ränna, d. v. s. så, att virket framföras utan att 

 direkt flyta på den framrinnande vattenmängden. 



Vattenmängden beteckna vi med O kubikmeter pr sekund vid ett 

 vattendjup af /i meter. Genom försöksberäkning öfvertyga vi oss om 



