NATURMIXNEN OCH STRÖDDA I AK 1 lAGELSER. b() 



gjort å ofvannämnda lokal, bör framhållas, att insekten där förekommer myc- 

 ket rikligt, hvilket närmast torde bero pä, att där förekomma många gamla 

 ihåliga träd (förnäml. ekar), i hvilka den gärna lär bygga och hämta bygg- 

 nadsniaterial för sitt bo. 



SvtN 1'lEHI.. 



Knoppskyddaren Krone» med framgång försökt i Sverige. 



I tidskriftens årgång 1904, sid. 483 - 485, beskrifver C. Schoitk, del- 

 vis efter prof. Ecksteins samma år utkomna arbete Die Technik des I'"orst- 

 schutzes gegen Tiere, några enklare former af s. k. knoppskyddare, afsedda 

 att mekaniskt förhindra eller försvåra att plantor af barr- eller löfträd i den 

 kritiska åldern toppbitas af djur, särdeles hjortdjuren. 



Att den tämligen mättliga kostnad, som anbringandet af dylika skyddare 

 kräfver, stundom kan vara väl använd äfven i vårt land, visar ett fall, som 

 hösten 1909 kunde iakttagas på .Skarhults kronopark i Malmöhus revir. 



Denna kronopark hyser en betydande vildtstam af hare, rådjur och dof- 

 hjort. Som regel hållas därför kulturfälten numera omsorgsfullt hägnade med 

 nät af erforderlig höjd och täthet. .\ en äldre afverkningsyta, som ej varit 

 pa detta sätt skyddad, hade under första åren af 1900-talet en bokplante- 

 ring blifvit fullkomligt förstörd, framför allt genom rådjuren. På samma plats 

 utsattes därför år 1905 4-åriga, omskolade (|) granplantor. Sedan det visat 

 sig, att äf\-en dessa började att betänkligt toppbitas, gjordes i början af år 

 1909 i mindre skala ett försök med knoppskyddare, i det att ett par hundra 

 plantor försågos med s. k. kron-bleck af den medelstora, 4-uddiga typen. 



Nyttan häraf var iögonfallande. Den 8 september samma år undersöktes 

 samtliga unggranar pä en del af kulturfältet, omfattande 206 plantor w^r/ och 

 328 ///Ull »kronor». Af de förra visade sig 5 stycken ha blifvit toppbitna 

 under året, af de senare 167. Af de knoppskyddade plantorna hade alltså 

 endast 2 — 3 % blifvit skadade, af de oskyddade 51 %' . Möjligt är ju, att 

 procenten bitna, knoppskyddade plantor blifvit något större, om a//a plantor 

 i kulturen varit försedda med skyddsbleck och djuren sålunda ej kunnat välja 

 mellan skyddade och oskyddade plantor. .\tt metoden emellertid, i likhet med 

 hvad som förut påpekats i denna tidskrift, är förtjänt af mera omfattande försök 

 pä platser och under förhållanden, där dyrbara kulturer löpa risk att förstöras 

 genom toppbitning, och där inhägnad af en eller annan orsak svårligen kan 

 ifrågakomma, därpå synas rönen från Skarhult tyda. 



Det bör anmärkas, att samma kron-bleck i allmänhet kunna brukas un- 

 der flera är. Sedan årsskottet på hösten hunnit att förvedas, flyttas de gamla 

 blecken, som nu tydligtvis sitta under öfversta grenkransen, upp till den nya 

 toppen. Härmed fortsattes, tills de unga träden vuxit undan risken att topp- 

 bitas. 



K. W. 



