[04 I kAllAN MM ANdKliNANlil I Al Kil SKI iGM.OTlKKI. 



kando pa atl c■k()U0Illi^k förening skulle hildas, men \idl)öll, att ett arbets- 

 utskott skiilir \aljas. o<li att detta skulle utarbeta förslag, som skulle föreläg- 

 gas föreningen för skogsvård. 



i lärmed var diskussionen afsliitad, o( h sedan herr (Ilen tillåtits ändra 

 sitt yrkande, enades man om att allenast välja ett arbetsutskott, till hvilket 

 valdes herr ordföranden, öf\erjäginästare Wallmo ocli länsjägmästare I.iibeck, 

 \'idare beslöts, att nästa sammanträde skulle hallas den 24 mars, dagen efter 

 skogs viirdsfören ingens sammanträde. 



I';i ordförandens fräga, om någon önskade framföra några fler ärenden, 

 begärde (i/vfr/<it:ni(Ulaic U'/t//niij ordet, och framhöll, att mötet borde tydligare 

 uttala sig om riktningen för utskottets blifvande förslag, såsom om beräk- 

 ningsgrunden för skogsvärdsarbetenas \erkställande m. m. För egen del an- 

 säg tal., att dessa borde beräknas vara färdiga om 50 är, d. v. s. ungefär 

 den tid som åtgått att af\erka stor del af värt gamla s[)arade virkeskapital. 



/Miis/(ii;miisl<iie A. å'//ssoii instämde med föreg. tal., att 50 år xore lämp- 

 ligt till beräkningsgrund. Det gällde sedan att söka utreda, huru stora för- 

 sum|)iiingsmarker, som fimnos, o( h huru stf)ra kalmarker och härigenom fä 

 fram liehofvets storlek. Inom Närmlands län hade tal. låtit göra utdrag ur 

 indelningshaiiilliiiL;ar for allmaiuia skogar och därigenom fått reda på hur 

 stor del al niipediinenien, som kunde anses göras dugliga till skogsproduk- 

 tion. A enskildes skogar torde sådan mark slå i |)roportion till samma å 

 allmänna skogarna. lieträflande kalmarker funnos ju endast för ljungmar- 

 kerna någorlunda säkra siflVor, men ej för andra kalmarker. Kanske kunde 

 man äfven härvidlag fa fram ett förhållande därigenom, att en del skogs- 

 \ärdsstyrelscr gjort utredningar härom. I,äm])ligast vore. att taga upplysnin- 

 gar af skogstjänstemännen ute i landet. 



f.äii.ydgiiiäs/aie Obn framhöll, att man borde i första hand arbeta på att 

 fä skogsodling till stånd a de nu dugliga kalmarkerna otli i andra hand för- 

 \ärfva nya marker genom dikningar. .Areal till grund för beräkningar kunde 

 man få dels i i8(|6 års skogskommittés handlingar, dels ur ekonomiska kart- 

 verkets iippgilter om försumpningsmarker, som ju föreligga för en hel del 

 lan. Som e.xeinjiel anförde tal., att i Kinds härad i .Mfsborgs län utgjorde 

 annan duglig skoglös mark» ej mindre än 27 % af arealen. 



Läusjäamä^lan A. Xihson ansåg, att man skulle fä för höga siffror, om 

 man använde ekonomiska kartverkets ujipgifter för > annan duglig skoglös 

 mark», enar däri inräknad mark mången gång ej lämpade sig för skogsbörd. 



Fiirsbniislaif FnklOf instämde med herr Olén och meddelade, hur man 

 i Norrland börjat anse lämjjligare att först göra kalmarkerna skogbärande och 

 först i andra hand dika myrarna. 



Sedan ytterligare några uttalanden gjorts i samma riktningar, förklarades 

 diskussionen afslutad. 



Härefter tackade ordföranden närvarande ombud för de många goda för- 

 slag, som framkommit under den flere gånger skarpa diskussionen, och trodde, 

 att det säkerligen \ arit till sakens fromma, att slutliga åtgörandet blifvit upp- 

 skjutet något, da under tiden arbetsutskottet hade fått tillfälle verkställa nödiga 

 utredningar. 



()rt och tid som ofvan 

 Justeradt : vid jtrotokollet 



I M) WaII.Mii. t'. .\|i. ( )HKSTRU.\I. R. I.Cbep.k. 



