I 1 4 111. i;kinndai,. 



yttre förhållanden kan påräkna tillfredsställande foryngrinj^ under ett 

 normalt fröär. Det ar endast i blädningsbeständet, som marken utan 

 vidare bearbetning^ ar lämplig för fröets groning ocii plantans uppkomst 

 (beroende pä. en lagom afvägd beskuggning), ehuruväl äfvcn där en jord- 

 bearbetning skulle göra mycket godt. A ett obearbetadt iiygge däremot 

 saknas de flesta gynnsamma betingelserna för groning och plantutveck- 

 ling under första sommaren. Särskildt är den ytligt liggande grodden 

 hjälplöst prisgif\'en åt alla ogynnsamma temperatur- och fuktighetsförhål- 

 landen. När man betraktar en vacker själfföryngring å oberedd mark, så 

 må man besinna, att för hvarje planta kanske kommit tusentals frön, som 

 antingen ej kunnat gro eller fördärfvats i groningen. Det faller oss ej 

 in att underlåta hackning och luckring vid sådd för hand. Däremot låta 

 \i lugnt frö från en tät fröträdsställning (som kanske ger lo gånger mer 

 frö, an vi ha råd att kosta på vid handsådd) falla på en i och för sig kanske 

 god mark, men oluckrad som den är dock ej är tjänlig till grobädd, 

 och där kanske ej ' ,.„„, af fröna går till. 



Några försök ha bibringat mig den ujjpfattningen, att /or det hitcn- 

 si/'(i sk(>ffs/>nikfl ill- iiiarkbcieihtinir. åtiitiustonc da det galler att genom 

 sjalfsadd uppdraga jaiiinaldriga hestaml. helt enkelt oiDiibärlig. För att 

 i någon mån bidraga till kännedomen om markberedningens verkningar 

 framlägges härmed resultatet af ett försök, hvarifrån jag är i tillfälle att 

 meddela några belysande siffror. Det ovanligt gynnsamma resultatet 

 får n<jg till stor del tillskrifvas användandet af öfverskärmande skydds- 

 bestånd, h\arför äfven denna fråga kommer att något beröras. 



Hösten 1907 lät jag rätt kraftigt Ijushugga ett iio — 1 20-årigt tall- 

 bestånd ä Öster-Rekarnes häradsallmännings 4:de block. En del af 

 detta bestånd blef genom ytterligare uttagning af /V/vV/^rwww-skadade 

 träd sä glest, att tillräckligt ljus erhölls för spridda förj'ngringsfläckar. 

 Som jag i instruktionssyfte tänkt utföra kultur med ek och bok i gräfda 

 ränder under skyddande öfverbestånd efter en i Danmark rätt vanlig 

 metod, användes härtill det gleshuggna tallbeståndet. Markberedning 

 skedde hösten 1908, ek- och bokkulturen våren 1909. Denna har i förbi- 

 gående sagdt gått synnerligen väl till. — Största intresset knyter sig 

 emellertid till den rikliga själfsådd af tall, som år 1909 uppspirade i 

 ränderna. 



Härmed en kortfattad beskrifning af försöksytan. 



Areal: 100 X 100 m. = i hektar. 



Jordart: Utsvämmad åssand, öfverst ca. 3 cm:s humuslager, därunder 

 2 — 5 cm. hvitsand, sist rödsand. 



Markfäxter: Lingon- och blåbärsris, skogsmossor hufvudsakligen 

 Hyloeomia. 



