I 1 8 •! H, (.KINNllAI,. 



('Ill iiii_L^(iiisiii (II iiitiii I tilltalU (ill xi'ii"i" III ''II/ I'/'/ fl <ili lulssldlhibi}; ock 

 i^d/Iniix pi iikt/sk/ s/ii III pil nisjoiiid/iii}^. 



Den använda niarkbearbetningen är emellertid onödigt dyrbar, och 

 nian kan sannolikt mrd betydligt lägre kostnader nå lika goda resultat. 

 Tillatir terrängen, så ha vi ett sannerligen praktiskt redskap för mark- 

 beredningen i den af länsjagniästare D\'lii:<'K förbättrade »finnpiogen», 

 ett enkelt och billigt redskap, som ej borde saknas af någon skogsägare. 

 1)\ i!i:( K up])gifver- sjalf (Skogsvärdsfören. tidskr. allm. uppl. 1909 sid. 

 2-i\ och följande) kostnaderna ä mark, tfar hast kan koras, till i genom- 

 snitt ^ kronor per har vid samma afstand, som jag användt mellan rän- 

 derna Visserligen blir ej jorden sa bearbetad som vid spadgräfning, 

 men man kan till gengäld : plöja sä mycket tätare. Ar terrängen ej 

 for s\ar och stenig, synes mig ingalunda otänkbart att för 25 k 30 

 kronor per har nästan fullständigt upprisi)a markytan. I alla händelser 

 borde man kunna fä en ganska tät >randning>' för c:a 10 kronor pr 

 har. Med tillräcklig fröträdsställning och under förutsättning att marken 

 ej förut legat van\ardad, borde man efter en sådan behandling kunna 

 ])aräkna fullständig sjalfsatld af första kommande fröar. 



Jag nämnde i början af denna uppsats, att jag vid försöket betjä- 

 nat nng al' ()f\ erskarmande skyddsbestand, och att detta haft stor andel 

 i det goda resultatet. I tom att ett dylikt (ifverbeständ på 200 — 300 

 träd ger betydligt mera frö an en vanlig fröträdsställning pa 40 — 80 st. 

 per har. skyddar det naturligtvis väl mot frostskador och stäfjar de i 

 allmänhet Ijusälskande ogräsen. Icke minst \iktigt är det, att ytlagrets 

 varfuktighet stannar länge kvar, hvarigenom groningen och rotens ned- 

 trängande i af fuktighetsväxlingar mer oberoende jordlager hinner för- 

 siggå ostördt. Det kan synas som öfver,skärmningen borde \ara väl stark, 

 men de nu j-åriga tallplantorna visa dock god utveckling. Naturligtvis 

 måste flertalet öfverslåndare tämligen snart tagas bort för plantornas 

 vidare utveckling, så mycket mera som 2-åriga tallplantor ej i något 

 afseende kunna \ara i bchof af öfverskärmande bestånd. Tallskog be- 

 höfver ej något tVostskydd, men har samtidigt gran slagit an å en för- 

 yngringsyta, kan öfverbeståndet vara godt att ha. Förra sommaren 

 erhöll jag ett slående bevis härför. Den 19 juni inträffade stark frost, 

 som loppsrcddi ral i)o "j, af ? — S-aiig gian ä ett /orsoksrtan 7iärbeläget 

 /n',i;,ir<' samt alla a saiiiiiia liyg,s;c i en plantskola stående ','0 ekplantor. 

 Af de a forsoksytan befintliga ek- oeli bokplantorna skadades däremot ej 

 en enda. Ofvan anförda omständigheter tala alltså för användande om 

 möjligt af skyddsbestand i förening med markberedning vid själfsädd. 

 När det slutna beståndet skall föryngras, torde det vara lämpligt att 

 mångdubbelt flera »frö»- eller »skvddsträd» kvarlämnas, än hvad vanli- 



