14 1 NAI IKMIWEN OCH SlKOIiDA lAKlAfJF.I.SKK. 



I (lilla sumnumluing tillåter jag mig omnämna ytterligare ett fynd af 

 dylika kollar, som gjorts af utexaminerade skogseleven Dag ijk Geer. Denne 

 inskickade nämligen i feliniari manad detta år till Statens Skogsförsöksanstalt 

 trenne krokfjällskoilar (tig. 5 — 7) frän l''innerödja jiinite ett kortare meddelande 

 om lyndei. 1 )k (ikkk omnämner ditri, att han redan tidigare observerat åtskil- 

 liga sådana kottar samt alt i vissa kottjiarlier, som insamlats från växande träd 

 för statens Iriiklängningsanstalts räkning vid Finnerödja, förekomma talrika 

 sådana kollar. Själf liar han också varit i tillfälle att iakttaga en fristående 

 mindre gran med dylika kottar ä Skagersholms krono|>ark. Kn del kottar på 

 trädet xoro alldeles normala, medan hos andra funnes alla grader af tillbaka- 

 liöjuiiig af kottfjällen. \'id kottarnas bas och spets voro ijällen normala, 

 men i niidtparlit-l voro de tillbakaböjda, dock hos sondiga endast pä kottens 

 \tlre sida. Indcr trädet liggande kottar frän föregående år hade normala 

 fjäll. Dl (ii.KR säger sig endast hafva funnit grankottar med tillbakaböjda 

 fjäll hos kottar af ,/in)//iiii-\\\>. \'idare förmodar han, att kottfjällens tillbaka- 

 böjning skulle bero pa solhetta, torka eller dvlikt under sommaren, då kott- 

 fjällen ämui äro mjuka. -- 



Troligen hafva vi dock här att göra med en mera konstant koltform. 

 1 hvarji' lall sv nas kottarna ej vara angripna af insekter, svamp, frost eller 

 ancha skador. Wii.i.K onuiämner beträffande sitt tynd af dylika kottar i Norge, 

 alt han iakttagit liknande på samma gran aren 189S, 1899, 1904, 1905 

 (M h ii)o(), hvilket stvrker hans förmodan, att krokfjällskottar ej äro att be- 

 trakta såsom genom yttre förhållanden påverkade tillfälligheter. Kottformens 

 uppkomst kan enligt Wii.i i- förklaras på följande sätt. Honldommorna hos 

 granen ha som bekant fjällen bakatböjda. Sedermera inträder starkare till- 

 växt hos kottfjällens undersida, hvarigenom fjällen böja sig mot spetsen. Hos 

 krokfjällskottarna växa däremot kotttjällen efter befruktningen likformigt på 

 ötver- och undersidan, och kottfjällen bevara härigenom sin tillbakaböjda 

 ställning. 



För fröspridningen är kottfjällens tillbakaböjning ofördelaktig, i det att 

 frövingarna lått tåstna i det nedantör varande kottfjållets tillbakaböjda krok. 

 Men frånsedt detta, har en dylik relativt sällsynt förekommande kottyp svårt 

 att föröka sig. Befiuktning från närstående granar med normal kottform 

 förekommer naturligtvis ofta, och härigenom torde kunna förklaras den mängd 

 mellanformer, som förekonuna mellan normala kottar oi h sa präktigt utbildad 

 krokfjällskottar som fig. i visar. 



Men, när allt kommer omkring, äro kanske dessa krokfjällskottar ej så 

 sällsynta, som man först är böjd att tro. Blir blott uppmärksamheten fästad 

 vid desamma, kanske det skall visa sig, att de förekomma flerstädes i våra 

 skogar. 



t; unnar Schotte. 



