ANI)II<> Hoi,M(;rkn. 



kas \aia af sa likartad bcskatfcMihcl och sålunda till sin verkan sä lik- 

 artad som denna. Af de S) undersökta sådderna ar det endast 4, 

 som lanmal ofxer yo ''- lievaxta rutor. Medelprocentcn af alla säd- 

 ilerna u|)|)j;är som förut nämnts till 5,v>. Under sådana förhållanden 

 synes del mi^ i hög grad antagligt, att den \ id sådden hittills brukliga 

 fröinangden varit allför ringa och sålunda bildar en grundorsak till de 

 underhaltiga säddresultaten. Till jämförelse kunna följande siffror med- 

 delas å de tallfrömängder, .som i andra länder anses erforderliga vid rut- 

 sädd pr har. C.\KI. Hkvkr anser sålunda, att 8 — 9,5 kg. är det normala, 

 11. Hl K( Kii.\Ki)T 5,5 — 6, H.Coi r.\ 13, M.H.GwiXNKR 12 samt Haich och 

 ( )rii KM A\\6 — 9 kg- Härvid afses dock betydligt tätare förband än hos oss. 

 II \i (11 och Oim'i:rm.\n\ anse vidare, att 100 — 200 frön pr såddruta är nor- 

 malt. Naturligtvis kunna dylika frökvantiteter aldrig komma till användning 

 hos oss. Visade det sig emellertid nödvändigt att öka frömängden vid 

 sådd i Norrland endast till i kg. pr har vore detta tillräckligt att med 

 nuvarande tallfröpriser omöjliggöra all skogssädd. Jag anser sålunda, 

 att en hulVudanledning till de underhaltiga såddresultaten ligger i den 

 alltför ringa frömängd som användes. Detta förhållande har äfven på- 

 pekats af Wii;i (K och Bihrkuom. 



( )m sålunda frökvantiteten anses böra ökas, blir nästa fråga, hur 

 stor denna ökning bör vara. Afgörande härför är tydligtvis förhållan- 

 det mellan fröets groningsprocent och plantprocent. Som bekant har 

 tysken H.\.\( K utfördt en serie undersökningar å tyskt frö för utrönande 

 af detta förhällande. Huruvida de af honom funna siffrorna äro till- 

 lämjiliga på \ ärt norrländska frö är ej till fullo visadt. Skäl finnas att 

 antaga, att sa ej är fallet. Sex af mig för ändamålet särskildt utförda 

 säddförsök hafva visat, att dr erhållna plantprocenterna äro i genom- 

 snitt omkrig 20 °o högre an Ha Ai ks siftVor för gynnsamma förhållanden. 



Att det norrländska tallfröets lilsenergi sålunda är afsevärdt högre 

 än lifsenergien hos det tyska synes mig ganska antagligt, hvilket för 

 öfrigt äfven Wiijkck framkastat. Först sedan denna för en rationellt anlagd 

 skogssådd i högsta grad betydelsefulla fråga till fullo är utredd, kan frå- 

 gan rörande den lämpligaste frökvantiteten vid sådd närma sig sin lösning. 



En annan faktor, som helt visst öfvar ett synnerligen stort infly- 

 tande på sådden, är den nederbördsmängd, som kommer grobädden till 

 godo. Som bekant fordras för fröets groning fuktighet^ ränne och luft. 



I allmänhet torde man kunna säga, att vid tiden för vårsådden 

 den för fröets groning erforderliga värmemängden är för handen. Likaså 

 finnes ej skäl att antaga, att den behöfliga luftmängden saknas i en väl 

 bearbetad såddruta. Alltså kan man med skäl antaga, att om någon 

 af dessa tre faktorer öfvar afgörande inflytande på sådden, det utan 



