2 28 UISKL-SSION. 



Uppkomst o( h iit\ fckliiif^, lilott i lorbigåcndc \ill jag nämna, att en bland- 

 iiiiiL; at iMi vtUTst uttorkail humus, sådan som tac ker tallhedarna i Norrland, 

 (K h (Icii underliggande samleii visat sig gynnsam, Herr Hjörkhom har framhållit 

 (Un stora betydelsen af att fä sä mänga ])lantor som möjligt |)ä kiilturytan för 

 ;ill åstadkomma det liusta urvalet. Detta vinnes i< ke genom ])lantering, förr 

 geiKim sådd. ( )m sådderna ställa sig dyrbara, har man ingen annan väg att 

 ga an all g\ nna den naturliga torvngringen, o( h dar denna är försvarad bör 

 man genoui markberedning söka befordra den sa mycket som möjligt. Jag 

 anser, att man därigenom billigast och mest rationellt tillgodo.ser de viktiga 

 svn|iunklrr i alseende pä torvngringen, som framhållits af herr 1'jörkbom. 



Jägmästare Anh. 1 1()I..M(;ki-.n: Jag ber att fä svara pa professor Anders- 

 sons fräga med det, att jag ännu en gång u|)pläser de procenttal, som jag i 

 mitt inledningsföredrag anförde. 



Medelprocenterna bevaxta rutor a samtliga imdersokta sådder u])pgå sä- 

 liinda till följande: 



\'ästerbotteiis la|ipmark 40,2 % 



kustland 52,7 % 



Västernorrlands län 55,2 % 



Jämtlands län 67,2 % 



Medelprocent 53,8 



Oe \isa i alla fall, att de nordliga sådderna gifvit de sämsta resultaten, 

 o( h resultaten synas bli bättre och bättre, ju längre söderut man kommer. 

 Jag har icke vägat att i)a grund af procentsiffrorna draga någon slutsats om 

 nederbördens förhällande till såddresultatet, utan har endast framhållit dem 

 såsom i viss män belysande för detsannna. Medeltalet för de beväxta rutorna 

 i alla sådderna — 51, j \ — är naturligtvis en siffra, som är vilseledande 

 för bedömande af det hela, men jag har icke heller an\ändt mig af den. 

 Hvad herr Hesselman hade att invända rörande det resultat jag kommit till 

 i det afseendet äger kanske sin riktighet.' Undersökningen är blott att be- 



' Sedan jaj; närmare rellektcrat ulXer det at docenten lleiseiman gjorda inlägget i 

 frågan rörande nederbördens betydelse tor säddresultatel, har jag med redaktionens benägna 

 medgifvande blifvit i tilltalle tillägga följande. 



Af sammanställningen öfver erhållna plantprocentcr af tio åren 1909 — 10 utsådda tall- 

 frösorter framgår att ej blott nederbördsmängden imder törsta och andra månaden efter såd- 

 dens utförande angifvits och sammanställts med de funna procenterna utan äfven medeltempera- 

 turen under resjiektive månader. Vid låg nederbörd och hög medeltemperatur erhöllos lägre 

 plantprocenter än vid hög nederbörd och lag medeltemperatur. Det var just de sällsynt 

 lyckliga motsatserna i dessa afseenden under åren 1909 — 10 som gjorde, att sådana slutsatser 

 kunde dragas, som skett. Docenten H. säger, satt det är skillnaden mellan nederbörden 

 och den af naturen betingade afdunstningen, som har betydelse». Som bekant är vattenaf- 

 dunstningen från jorden bland annat beroende af meteorologiska inflytanden. Temperatur, 

 hittfuktighct och vindar äro de viktigaste faktorerna af denna art. Vid mina försök har jag 

 tagit hänsyn till temperatur och nederbörd äfvensom den markfuktighet, som under våren 

 uppkommer af smältande snö. .\lltså vid låg nederbörd och hög temperatur är luftfuktig- 

 heten ringa och sålunda afdunstningen hög och omvändt. Sålunda har jag vid mitt försök 

 tagit hänsyn just till den omständighet docenten H. ansett mig ej beaktat. 



De af nämnda experiment dragna slutsatserna tillämpar jag därefter på förhållandena 

 inom olika delar af Norrland, därvid underlåtande att angifva siffror å det allmänt kärtda 

 lörliållandet, alt medeltemperaturen under juni och juli månader i skilda delar i Norrland 

 med undanlag för den allra nordligaste delen är tämligen konstant. Jag kan sålunda ej inse 



