SÅDD El.l.KK ri ANlKKlNd 1 NUKKIANUSSKOGARNAf 23 I 



taga, huru som många sådder misslyckats på grund af bristande luckring och 

 därför, att de lilifvit lör sent utförda. Om sådden verkstiilles, dä tjälen nyss 

 gått ur marken, bli plantorna i regel till hösten dubbelt sä kraftiga, som 

 därest sådden verkställes senare. 



I ett fall kan jag icke instämma med inledaren och den senaste iiradc 

 talaren, nämligen då de ville sätta planteringen framför sådden. Inledaren 

 framhöll med bestämdhet, att jilanteringen gick säkrare. Men vi ha frän 

 västra distriktet exempel på livad sådden kan uträtta. Där finnas tusentals 

 tunnland, som dragits upp just genom sådd. Men sådden skall för erhållande 

 af godt resultat .ske jiä tlet sätt, som jag beskrifvit. Herr Jonsson nämnde, 

 att man förlorar i planttillväxt genom sådd. Plantorna få stå och strida med 

 hvarandra, sades det. Men detta är icke såddens fel, utan felet ligger då 

 hos den person, som sköter sådden. Det är nämligen ej nog med att man 

 sär. Man måste också sköta de uppkomna jilantorna genom gallring, sä att 

 hvarje jilanta fär nödigt utrymme. Jag kan icke finna ett bättre sätt, obe- 

 räknadt själfsådd, att få en blandskog af tall och gran än genom sådd af 

 blandadt tall- och granfrö. Om tall och gran planteras samtidigt, veta vi hur 

 det går: tallen tager öfverhanil, breder ut sina grenar öfver granen och för- 

 kväfver den. Man får en risig tallskog och dåliga granar, den skog, som 

 sålunda växer upp, blir åtminstone icke en kvalitetsskog. Om man däremot 

 sär, kan man med yxan reglera beständen, så att man fär den blandning, 

 som naturen anvisar. När skogen blifvit cirka 12 år, är det lämiiligt att börja 

 gallringen af plantbestånden. Man har då tillfälle att borttaga de tallar, som 

 visa sig odugliga, och man kan hjälpa upp vackra granplantor. Därigenom 

 fär man en blandskog, som kommer naturen nära, och innehåller en bety- 

 dande virkesmassa. 



Skogschefen V. Alund: Diskussionsämnet har till rubrik -sådd eller 

 plantering i de norrländska skogarna». Det kunde hända, att någon däraf 

 komme till den uppfattningen, att man icke, särskildt hvad öfre Norrland be- 

 träflar, hade att välja på annat än sådd eller plantering. För att icke i det 

 afseendet bland mötesdeltagarna skall råda någon missuppfattning, vill jag 

 framhålla, att skogshushållningen i öfre Norrland väl icke kan komma att 

 baseras enbart pä dessa tvä metoder, utan vi fä väl där uppe äfven hålla 

 oss till den naturliga föryngringen med fröträd. Denna föryngring går sär- 

 deles väl, och jag har haft tillfälle att i Norr- och \"ästerbotten se skogar, 

 som ujjpstått genom själfsådd omkring de gamla nedlagda järnbruken. Jag 

 tror icke, att man med vare sig sådd eller plantering kan nä vackrare resultat 

 än dessa ha att uppvisa. \'idare få vi komma ihåg, att när man nedlägger 

 kapital för uppdragande af nya skogar i öfre Norrland, har man andra fak- 

 torer att räkna med än söderut. Dä vi däruppe komma till en tillväxt i 

 genomsnitt af kanske högst 2 kbni. per har prod. skogsmark, ha vi här nere 

 att räkna med 3 ä 4 kbm. Man fär rätta kulturätgärderna efter dessa af- 

 kastningssiffror, och därför torde för läng tid framåt den hufvudsakligaste 

 skogsskötseln i öfre Norrland komma att baseras på själfsådd med marklie- 

 redning, naturligtvis med undantag för en del områden, där man tvingas vid- 

 taga andra åtgärder. Jag har velat framhålla detta, för att icke någon miss- 

 uppfattning skall kunna uppstå, och för att mötesdeltagarna icke skola tro, att 

 det i öfre Norrland huf\u(lsakligen förekommer sådd eller plantering såsom 

 föryngringsmetod. 



