238 l'OUM.Ar, Ull, IAI'KOI'UIAl|()N Al' OllM.ACU >Kl )(,.SMARK. 



I)c'tt:i forsla}^ gillades o( k u\' ImUts Kungl. Maj:t o< h riksdagen samt 

 ingiii' i lag den 2.\ juli 1 ijoj; angät-ndt' skyd<lsskf)gar. Det afser emellertid 

 ej ödelagd skogsmark, men ^yiu-i ligga don fört\ ärande frågan sa nära, att 

 det likväl här bort omnämnas. 



I »e luiänkliglieter styrelsen är 1901 uttalade mot den dä ifrågasatta rätten 

 alt e\i>io|ii iira sköflad skogsmark, träffa endast i ringa grad det nu förelig- 

 gande lörslagct. Om detta gäller ej, att det skulle utgöra en påföljd för för- 

 summad skyldighet att skaffa skogsåterväxt. Afven af älder kala skogsmarker, 

 hvilka icke skötlals af nuvarande ägare, skulle kunna exproprieras för att ä 

 dem skalfa skog. Särskild anledning härtill skulle otk fmnas, såsom att 

 hindra marken triin tilltagande fiirsumpning. Domänstyrelsen fär såsom ett 

 annat motiv anföra, att del kan vara förenadt med större svårighet att l>e- 

 dril\a skogshushållning pa ett till lönnen härför mindre lämpligt område, 

 om icke äf\en den angränsande marken är skogbärande. Detta är beaktans- 

 värdt särskildt lör alla de delar af landet, där långa och smala skogsskiften 

 äro \anliga. 



Den nu ilragasatta ex])ro|)riationsrätten torde i( ke kunna sägas innebära 

 ett våldsamt ingrep|) i äganderätten till tastighet. Det skulle nämligen stå 

 agaren fritt att, om han s;i önskade, hindra expropriationen genom att själf 

 ästadkonnna skogsåterväxt å den skötlade skogsmarken. 



Möjligen kan det förevarande förslaget i sin nuvarande form icke fri- 

 tagas från att kunna blifva en premiering för skogsskötling. De expropria- 

 tionsberättigade torde, sedan här nedan föreslagna ändringar ägt rum, kunna 

 iind\ika att begagna sin rätt i de fall, som likväl synas vara tvifvelaktiga. 



1 hela taget får domänstyrelsen uttala sin anslutning till det af kommittén 

 utarbetade förslaget till expropriation af ödelagd skogsmark. Styrelsen till 

 låter sig dock härvid göra ett par erinringar. 



Det är i allniiinhet \anskligt att rätt beräkna \ärdet för skogsbörd af 

 sköflad skogsmark, enär detta till stor del är beroende af den större eller 

 mindre svårighet, hvarmed skogsåterväxt kan åvägabringas å marken. Denna 

 svårighet ökas med längden af den tid, hxarunder marken saknat skog, intill 

 dess den antagit typen af utaf ålder kal utmark. Da den föreslagna expro- 

 priationsrätten skulle vara förenad med skyldighet att å det exproprierade 

 området bereda skogsåter\äxt, vore det måhända lämpligt att i motiven till §^ 

 86 och 87 angåfves, att vid bestämmande af markens värde hänsyn bör tagas 

 härtill och sålunda jämväl till den svårighet, som kan beräknas möta vid 

 åvägabringande af skogsåterväxt ä den skörtade marken. 



Enligt det föreliggande förslaget skulle vid markens exproprierande dess 

 fulla värde utgifvas. Agaren af den fasta egendom, hvartill området hörde, 

 skulle vara berättigad att, sedan äterväxt å marken kommit till stånd, åter- 

 lösa området mot att återbära expropriationsersättningen med ränta samt åter- 

 gälda de kostnader, som efter expropriationen nedlagts å marken för beredande 

 af återväxt. 



För att kunna mot Inarandra väga ä ena sidan fastighetsägarens och å 

 den andra den e\pro])rierades fördelar och olägenheter enligt det förelig- 

 gande förslaget, i händelse exproprierad mark återlöses, får styrelsen anföra 

 följande: 



Fastighetsägaren kan, dä han mottagit exi>ropriationsersättningen, göra 

 denna fruktl)ärande genom insättning i bankinrättning eller pä annat fördel- 



