24° KORSI.AC 111, I. E\I'UIJ|'UIAI|IIN AK ÖllKI.A(;l) ^KUGSMAKK. 



Skillnaden mellan ranta |iä ränta ä e.\proi)riationsersättningen 



efter 4 '/^ % (x Ii allenast enkel ränta därå efter 5 % 



under 10 är kronor 52:97 



Ränta |ia länta under <) är efter 4 '/2 /o ^ 4°° '"'• * '94:44 



d:() d:o under .S är ;i 400 d:() » 168: 84 



d:<i d;() under 5 är ä 200 d:o » 49:24 



Summa kronor 465: 49 



ilen exproprierande har förlorat samma belopp och därjämte expropria- 

 tionskostnaden med därå upplupen ränta pä ränta, kronor 155: 30, h\arigenoni 

 hela hans förlust uppgår till kronor 620: 7c), 



Det torde under sådana förhållanden blifva lockande för ägaren af den 

 lastighel. till Inilken exprojirierad mark förut hörde, att hegagna sin rätt att 

 återlösa marken, livaremot expropriation af ödelagd skogsmark enligt de ifråga- 

 satta bestämmelserna ytterst sällan skulle komma till ständ. 



Kommitténs ständjiunkt finner dock styrelsen förklarlig, med hänsyn till 

 det uttalande i fräga om expropriationens syfte, som återfinnes nederst pä 

 sidan J15 i betänkandet. Ittalandet lyder: »I och med det att marken 

 ånyo är skogbärande, är syftet med ex])ropriationen fylldt.» Härmed torde 

 nämligen åsyftas, att den som exproprierat området, skulle för framtiden, 

 äfven om marken äterginge till stamfastigheten, tillskyndas fördelar af att den 

 vore sk(igbe\ä\t, hvilka kunde anses motsvara hvad han vid expropriationen 

 utbetalt, men \ id markens återlösande till stamfastigheten ej återfått. I undan- 

 tagsfall torde dock detta möjligen vara riktigt. Men det synes likväl ej vara 

 lämpligt, att bestämmelser meddelas, som leda därtill, att den som är be- 

 rättigatl återlösa förut ödelagd, men efter expropriation med skogsåterväxt 

 försedd mark, skall kunna återfå marken skogbärande och därjämte hafva en 

 kontant behållning pä transaktionen. Detta torde ej heller ha varit kommit- 

 terades mening. Lagförslagets andemening synes vara, att markens återlö- 

 sande till stamhemmanet skulle kunna ske med en kostnad, som ungefär inot- 

 svaratle Inad det skulle kostat markägaren att själf försätta området i skog- 

 bärande skick, om expropriationen ej ägt rum. Under sådan förutsättning 

 synes tlet hafva varit riktigt att såsom villkor för återlösandet bestämts, att 

 ägaren af stamfastigheten skulle äterbära expropriationsersättningen samt gälda 

 expropriations- och skogsodlingskostnaderna jämte ränta å alla tre beloppen. 

 Den som exproprierat marken, skulle på sådant sätt förlora allenast skillna- 

 den mellan ränta på ränta samt enkel ränta ä beloppen. Enligt det förut 

 meddelade exemplet skulle denna förlust upjigä till kronor So: 79. 



Agaren af den fasta egendom, hvartill marken ursprungligen hörde, 

 skulle, äiven om d\lika bestämmelser komme att ingå i det föreliggande 

 lagförslaget, komma att intaga en gynnsammare ställning än den expro- 

 jirierande. 



Den senare har skyldighet att skatta äterväxt ä det exproprierade områ- 

 det inom viss tid, äfven om vidriga omständigheter härvid skulle möta. Han 

 kan nämligen ej påräkna obetingad framgång för sina arbeten i angifvet 

 syfte, äfven om han disponerar nödigt kapital och har tillgäng till fackkunnigt 

 biträde. Ihållande torka under sommartiden de är skogskulturerna utföras 

 samt under närmaste åren därefter, ogynnsamma vintrar under plantornas 

 första lefnadsår, svampsjukdomar å plantorna m. m. äro omständigheter, som 

 kunna göra mer eller mindre omfattande hjälpkulturer nödiga, hvarigenom 



