KdKSI.AG ni I KXrKOrKIATlON AK (IDEl.AC.Il SKOOSMARK. 24 I 



kostnaderna för att försätta marken i skogbärandc skick kunna högst väsent- 

 ligt stegras. Kfter skogsodling, särskildt ä ljunghedar, har det äfven någon 

 gång inträffat, att ljungbrand uppkommit och elden därvid öfvcrlu])it den 

 skogsodlade marken och dödat de upjiväxande i)lantorna. Skogsodling måste 

 därefter företagas ånyo och med ungefär samma kostnad som tillförene. 



Den exproprierande måste vara beredd på sädana eventualiteter, älven 

 om de särskildt under svårare former och i större omfattning äro mindre 

 ofta återkommande. Såsom regel kan han måhända räkna med att en efter 

 omständigheterna afpassad och väl utförd skogsodling skall i hufvudsak lyckas. 

 I vissa fall kunna gynnsamma förhållanden sam\erka till att kulturerna blif\it 

 opäräknadt billiga. 



Det synes vara själfklart, att ägaren af den fasta egendom, till hvilken 

 exproprierad skogsmark förut hörde, skall göra sig underrättad om beloppet 

 af de kostnader, som varit förenade med områdets försättande i skogbärande 

 skick, förr än han vidtager åtgärd för att återlösa marken. Han kan allt.så 

 till sin fördel begagna de tillfällen, då kulturkostnaderna varit tillräckligt 

 låga för att tillförsäkra honom vinst af att återbörda marken. I sådana 

 fall däremot, dä kulturkostnaderna blifvit så höga, att skogshushållningen ej 

 synes blifva lönande å den exproprierade marken, är all anledning antaga, att 

 den som expro])rierat området skall få behålla det. Det är dock äfven här- 

 vid möjligt, att affären för honom ställer sig relativt gynnsam, i följd af att 

 skogshushållningen kan höjas å angränsande marker genom sambruk med det 

 exproprierade området. 



I de fall då exproprierad skogsmark återlöses, torde sådana gynnsamma 

 förhållanden för de angränsande skogsmarkerna i allmänhet icke inträda. Ett 

 närmande häremot skulle dock kunna förväntas, om för sådan mark kunde 

 bestämmas, att visst skogsbestånd skulle därå förefinnas eller åtminstone att 

 skogen därå skulle vara underkastade sådana bestämmelser som ingå i lag 

 angående vård af enskildes skogar inom (iottlands län. Kn sådan bestäm- 

 melse skulle icke kunna innebära någon fara för lagförslaget i öfrigt, synner- 

 ligast som de fall torde blifva få, dä förut exproprierad mark komme att 

 återlösas till stamhemmanet ; och detta hemmans ägare intoge därigenom ej 

 en ogynnsammare ställning än den som exproprierat marken. Ty äfven om, 

 såsom domänstyrelsen i det föregående ifrågasatt, den, som återlöste förut 

 exproprierad mark till stamhemmanet, finge, förutom hvad de kommitterade 

 föreslagit, betala jämväl den kostnad med ränta, som expropriationen därut- 

 öfver förorsakat den som exproprierat marken, samt ränta ä skogsodlings- 

 kostnaderna, skulle dock denne få vidkännas vissa kostnader, för hvilka han 

 han ej erhållit ersättning, nämligen för den exproprierade markens bevak- 

 vakning under den tid han disponerade den och för värden af den skogs- 

 återväxt han ä marken åvägabragt. 



Domänstyrelsen, som anser bestämmelsen angående expropriation af sköflad 

 skogsmark kunna komma att äga afsevärd betydelse för värt lands skogshus- 

 hållning, får på grund af hvad styrelsen i det föregående anfört, underdånigst 

 hemställa, att de i härmed åtsergående betänkande angående förslag till lag 

 om expropriation upptagna särskilda bestämmelser om expropriation af öde- 

 lagd skogsmark måtte komma att ingå i den lag om expropriation, som 

 kan komma att utfiirdas i anledning af det föreliggande förslaget, hvarvid 

 styrelsen dock får ifrågasätta, 



