256 I.AKI. liJOKKIiO.M. 



Inom flera disliikl förekomma årlifJen möten i förening med ex 

 kursioner. Sä inom Luleä, mellersta Norrlands och västra distriktet så 

 vidt jag känner till. Inom mellersta Norrlands distrikt t. ex. förekomma 

 dessa sedan 7 är tillbaka ärligen. Dessa möten, som hällas växelvis i 

 distriktets revir, jiägä vanligen 2:ne dagar. Den ena dagen ägnas åt 

 exkursion med demonstrationer och diskussioner. Andra dagen ägnas åt 

 endast diskussion dels i tjänstgöringsfrägor, dels i rent skogliga frågor. Att 

 dessa möten år från år kunnat hållas och samlat ett flertal af distriktets 

 tjänstemän, oaktadt mötena på grund af resor och andra omständigheter äro 

 förbundna med pekuniära uppoffringar, borgar för att de fyllt ett verkligt 

 bfliof. Det utbyte dessa och andra distriktmöten lämna deltagarna, har 

 gifvit föreningen Sveriges ordinarie jägmästare anledning, att i enskrifvelse 

 till herrar öfverjägmästare anhålla, att de ville taga frågan om distriktsmöten 

 i öfvervägande samt hos K. Domänstyrelsen framlägga förslag till officiella 

 distriktsmöten .samt om resebidrag eller reseersättning åt till dylika möten 

 inkallade och närvarande skogsstatstjänstemän. Enligt meddelande under 

 hand lär föreningens skrifvelse föredragits i Kungl. Domänstyrelsen men 

 icke gifvit anledning till nägon åtgärd. 



Sveriges kronojägareförbund har är 1910 till Kungl. Domänstyrelsen 

 gjort framställning om anordnande af repetitionskurser vid skogsskolorna, 

 för att vidmakthålla samt höja kronojägarnas kunskaper, samt därvid 

 uttalat önskvärdheten af, att kronojägarna hvart 5 : te eller io:de år skulle 

 blifva satta i tillfälle att kostnadsfritt genomgå en sådan kurs. 



Afven sammanslutningar af enskilda skogstjänstemän visa ett lifaktigt 

 intresse för fortbildning. Så har t. ex. Norrlands skogmannaförbund, 

 som är en sammanslutning af ådalsfolk, förvaltare, inspektörer, faktorer, 

 skogvaktare i Jämtland, Ångermanland, Medelpad, vid sina årligt åter- 

 kommande möten och exkursioner vidtalat fackmän att vid dessa hålla 

 föredrag och demonstrationer i skogliga dagfrågor. Det samma lär vara 

 förhållandet i de mänga sammanslutningar af skogsmän, som finnas i 

 mellersta och södra Sverige. 



Statens och skogsägarnas hjälp synes mig emellertid erfordras för 

 att vidmakthålla och vidare utveckla det intresse för fortbildning, som 

 faktiskt förefinnes hos skogsmännen. 



De medel, genom hvilka skogsägaren och speciellt staten kan under- 

 stödja och främja personalens fortsatta utbildning, äro utdelande af littera- 

 tur, resestipendier och anordnande af fortsättnings- och repetitionskurser. 



Sveriges skogslitteratur utgöres, kan man säga, nästan uteslutande 

 af tidskrifter. Den är därför för den, som vill studera en viss frågas ut- 

 veckling, rätt svårtillgänglig, då fullständiga samlingar af tidskrifter finnas 

 ä fä håll. Inom hvarje distrikt på öfverjägmästareexpeditionen, borde 



