25S CARl. HJOKKUdM. 



som toreskri fves för resan öfver liofvan inskränkas, livarij^cnom resultatet 

 af resan ej blifver sådant som det borde vara. Detta gäller i all synnerhet 

 de utländska studieresorna. Har inan ej själf goda förbindelser utom- 

 lands eller får man ej resan pä förhand synnerligen väl planerad, blifver 

 tiden för studier \ål knai)p. Under den korta tiden har man äfven 

 svårt att alllid hitta de lämpligaste platserna för de speciella saker man 

 kan önska att se och studera. 



Sedan en del ar finnes ett anslag pä 1,000 kronor afsedt till studie- 

 resor for den bevakande i)ersonalen. Stipendierna utgå med 50 kronor per 

 styck. Dessa stipendier äro enligt min åsikt för små. De ofta rätt 

 långa landsvägsresorna från hemorten sluka en stor del af stipendiet. 

 Dessutom torde kronojagarna afvcn vara skyldiga att begära tjänst- 

 ledighet for sin resa samt därmed fä af sin lilla lön afstå tjänstgörings- 

 pengarna för den tid tjänstledigheten räcker. Möjligt är att stipendie- 

 beloppen kunna anses tillräckliga för södra och mellersta Sverige med 

 dess bättre kommunikationer och mindre afständ, för norra Sverige äro 

 de för små. I studieafseende hafva resorna ej alltid medfört den nytta, 

 som därmed afsetts. Resorna hafva ej planmässigt ordnats vare sig till 

 tid eller rum. Likaså hafva stipendiaterna ofta saknat lämplig ledning, 

 som kunnat lannia nödiga upplysningar om utförande, kostnader m. m. 

 rörande de af dem studerade arbetena. Resorna hafva dock varit till 

 n)'lta särskildt tror jag for personalen i Norrland, de hafva lifvat upp 

 den och väckt en del n\a intressen. På grund af de ensliga och dystra 

 forhållanden, under hvilka en stor del af kronojägarepersonalen i Norrland 

 lef\er, behöfvcr den väl den stimulans, som ligger i en resa. 



()nskligt \ore, om resestipendier för kronojägare böra bibehållas, 

 att herrar re\irför\altare med intresse understödde kronojägarestipendiaten 

 och alltid ät honom anskaft*ade sakkunnig ledning vid eventuella studie- 

 besök. 



Staten som ock enskilda skogsägare synas mig kraftigt böra under- 

 stödja studieresor. Särskildt tror jag det vore nyttigt att med rika 

 understöd locka norrlänningarna till resor. Afven mindre bidrag till 

 besök af ett skogsmöte eller en exkursion i södra eller mellersta Sverige 

 skulle göra god n\-tta. Till och med några få dagar i en annan miljö 

 an den sedvanliga har en obeskrifligt stimulerande och uppfriskande 

 inverkan. Arbetslusten ökas och arbetet vmner i intresse och förlorar 

 något af sin lugna enformighet. 



De s. k. distriktsmötena, som i viss mån motsvara de i Hessen före- 

 tintliga s. k. ^Wirtschaftsräte», som förut omnämnts, böra kraftigt upp- 

 muntras och understödjas af staten. Exkursionerna vid dessa möten 

 komma att egga tjänstemännen både af högre och lägre grad till goda 



