OM SKOr.SPERSONAI.ENS FORTSATTA UTBILDNING. 2 6 I 



Rätt dyrbara blifva utan tvifvel repetitionskurserna vid skogsskolorna, 

 dä de till dem inkallade tjänstemännen böra hafva fria resor och dag- 

 traktamente. Anslås antalet inkallade tjänstemän till 20 st. vid hvarje 

 skola samt tiden för kursen till 14 dagar, torde kostnaderna komma att 

 uppgå till cirka 2,000 kronor vid hvarje skola eller vid 6 skolor 12,000 

 kronor årligen. Öfriga omkostnader, som aflöning och resekostnader 

 för ledare med mera 500 kronor per skola eller 3,000 kronor. Till repetitions- 

 kursen skulle således erfordras en summa af 15,000 kronor per är. Sam- 

 manlagda kostnaderna för det skisserade fortbildningsförslaget skulle så- 

 ledes kunna beräknas till i rundt tal 28,000 kronor. 



Då i 191 1 års statsverkspropositioner anslagen till skogsväsendet 

 äro uppförda dels som driftkostnader, dels som skogsundervisning och 

 skogshushållning i allmänhet, torde några ord böra ägnas frågan om den 

 ställning omko.stnaderna för fortbildningen af statens skogspersonal bör 

 intaga i förhållande till denna fördelning eller med andra ord, äro dessa 

 omkostnader driftomkostnader eller ej. En fullt rationell och afTärsmässig 

 skötsel af statens skogar kräfver en personal, som ständigt står på höjd- 

 punkten af tidens kraf på utbildning och erfarenhet, en personal, som 

 är i sin fulla arbetskraft och som känner arbetsglädje. En personal, som 

 i ena eller andra afseendet ej fyller detta mått, kan ej lämna en fullgod 

 arbetsprestation. En framsynt arbetsgifvare skaffar sig därför ej endast 

 en väl utbildad personal, utan söker ständigt höja personalens arbets- 

 prestation både i kvantitet och kvalitet. Alla de åtgärder man t. ex. 

 inom industrien tillgriper för att främja arbetarnas både andliga och 

 lekamliga välbefinnande äro utslag af denna sträfvan. En större och 

 bättre arbetsprodukt blifver -resultatet och denna betalar de nödiga kost- 

 naderna. 



Omkostnaderna för fortbildning kommer ej endast att gifva ökade 

 kunskaper och erfarenheter utan därjämte ökad arbetskraft och intresse, 

 hvaraf driften endast kommer att draga fördelar. Kostnaderna för fort- 

 bildningen torde därför enligt min mening böra hänföras till driftom- 

 kostnaderna för skötseln af statens skogar. 



Då frågan om skogspersonalens utbildning d. v. s. skogsunder- 

 visningen står på dagordningen och snart torde komma att lösas, synes 

 mig skäl föreligga att äfven ägna en tanke åt skogspersonalens fortsatta 

 utbildning. En god utbildning är af stort gagn, men man får ej glömma, 

 att i tider af liflig utveckling en god utbildning blir omodärn om fort- 

 bildning underlätes. Pengar, som offras på den fortsatta utbildningens 

 uppmuntrande och understödjande, äro väl använda. Ökad kunskap, 

 ökad erfarenhet, ökad energi och intresse hos skogspersonalen komma 

 att återgälda kostnaderna. 



Sktgnirdsforeninstns Tidskri/t Iqn, 1 8 



