286 KRNST ANDERSSON. 



Större intresse för det närvarande är den omständigheten, att hvarje träd 

 i ärsringarna företer statistik öfver sitt föregående lif Detta har gifvit 

 oss ett synnerligen gynnsamt tillfälle att ingående studera lagarna för 

 skogsträdens och skogsbeståndens utveckling. 



Man har funnit att de yngre skogarna aro i mycket högre grad 

 produktiva än urskogarna voro, samt att det ur denna synpunkt mången 

 gäng är värdefullt för oss, att bergshandteringen, en gång för 50 å 150 

 är sedan genom kolning föryngrat en del af skogarna. 



Emellertid hafva vi hittills i stort sedt mottagit skogsjjroduktionen 

 sådan skogen af sig sjalf utan skötsel lämnat den och utan att närmare 

 granska de ekonomiska resultaten. 



Skogshushållningsprinciper. 



Under skogarnas tillgodogörande har vår eko)ioniiska kul/ur ryckt 

 framåt och försetts med kapital. Den har så småningom frambragt en 

 och annan näringsgren med djupgående rationell ekonomi.sk organisation, 

 t. ex. järnhandteringen. — I mån som en större del af vårt ekonomi.ska lif 

 börjar få rationell form visar det sig nödvändigt för andra näringsgrenar att 

 följa exemplet. Nödvändigheten att .skaffa normer för hushållningen med 

 skogarna har känts allt mera trängande, och hafva vi i detta afseende 

 följt de tyska skogsmännens vägledande tankegång. Detta har dock 

 skett utan synnerligen stor entusiasm, snarare med en viss motvilja, som 

 torde hafva sin grund däruti, att deras synpunkter på grund af olikar- 

 tade ekonomiska förhållanden icke varit fullt tillämpliga hos oss. Att 

 tyskarna funnit mindre nödvändigt tillämpa rent ekonomiska kraf på 

 skogsproduktionen torde åtminstone delvis få förklaras däraf, att Tysklands 

 skogar, om de också äro mycket betydande, dock icke för landets eko- 

 nomi spela på långt när samma roll, som vara skogar för vår ekonomi. 

 Här utgöres ju exporten till största delen af trävaror och andra förädlade 

 skogsprodukter, hvarjämte relativt stor del af nationalförmögenheten hålles 

 bunden i skogskapitalet. \'id olika tider och tillfällen har mera eller mindre 

 kategoriskt föreslagits olika principer för hushållningen med skogarna. 



Bland dessa må framhållas följande: 



i) Skogskapitalet skall bibehållas vid oförändrad storlek. 



2) Skogsafkastningen skall bibehållas vid oförändrad storlek. 



3) Skogsproduktionens k\antitet skall vara den högsta möjliga. 



4) Skogsafkastningen skall vara den absolut högsta utan hänsyn 

 till skogsräntan. 



En hastig granskning af dessa högst olika principer säger oss ge- 

 nast, att bibehållandet af ett ständigt lika skogskapital (i) eller en oför- 

 ändrad af kastning (2) icke kan eller bör äga rum förr än ett önsk\'ärdt 



