EKONOMISKA PRINCIPER KOR RATIONELL SKOGSHUSHÅLLNING. 30 I 



Om emellertid virket är af andra i stället för tredje sort, gäller det- 

 samma minst 200 kr. pr standard. Efter afdrag af förädlingskostnaden 

 återstår 150 kr. pr stånd. Om nu äfven drifnings- och flottningskostnad af- 

 dragas med 35 kr. pr stånd., återstår netto å rot för timmer, som lämnar virke, 

 af 3 kvalitet 55 kr. och 



»2 > 115 kr. eller dubbelt så högt nettovärde ä timmer 



af den högre kvaliteten. 



Om således produktionen af högre kvalitet icke drager några iiämn- 

 värdt ökade kostnader, skulle detta vara en utväg att göra skogspro- 

 duktionen bärig. Lika verksamt är dock att tillse, det träden blifva 

 raka och friska. 



I den mån dessa utvägar ej äro tillräckliga, anvisar emellertid värde- 

 kalkylen en tredje utväg till åstadkommande af bärighet hos produk- 

 tionen. 



Vi finna att produktionens deficit blifver allt större, till ju större 

 groflek produktionen drifves. 



Redan under nuvarande förhållanden synes produktionen af 24 — 25 

 cm:s träd vara bärig. Om man nu genom minskning af produktions- 

 kostnaden och höjande af skördens värde lyckas åtminstone i vissa fall 

 drifva produktion af 30 ä 36 cm:s träd, torde detta emellertid blifva 

 fallet endast med raka och kvistrena träd, under det träd af sämre kva- 

 litet gifvetvis måste skördas långt innan de nätt sådana dimensioner. 



Träd, som redan från ungdomen äro behäftade med svårare fel, böra 

 ur ekonomisk produktionssynpunkt betraktas som felaktiga ämnen, pä 

 hvilka det icke lönar sig att lägga någon ytterligare kostnad, då deras 

 fel äro af den beskaftenhet, att de icke kunna ligga till grund för pro- 

 duktion af en fullödig vara. Produktionen måste sålunda afbrytas vid 

 olika dimension och ålder för individ af olika beskaftenhet och kvalitet, 

 beroende uteslutande pä, om det uppnådda värdet ä ett träd i betrak- 

 tande af dess kvalitet eller tillväxtintensitet kan läggas som grund för 

 fortsatt produktion med utsikt att ränta skall i ett framtida värde inne- 

 slutas. Det är alltså af största vikt för produktionen i sin helhet, att 

 den tidpunkt, när träden böra under olika förhållanden skördas, kan 

 rätt beräknas. 



För detta ändamål äro kalkyler af det slag som ligga till grund 

 för ofvan meddelade värdekurvor, nödvändiga. 



Dylika kalkyler borde äfven få anses behöfliga såsom ett stöd för 

 utsyningstaktiken i ändamål att undvika inkonsekvens vid bestämmandet 

 af hvilka träd och bestånd, som skola afverkas och hvilka som böra 

 kvarlämnas. Man ser blott allt för ofta skog, som kan lämna 5 % ränta, 

 afverkas, medan skog som ej gifver mera än 3 °, sparas. Båda dessa 



Skosivirdsf oreningens Tidskri/t igti. 21 



