EKONOMISKA PRINCIPER FÖR RATIONELL SKOGSHUSHÅLLNING. 303 



kunna köpa golfträ, listverk och emballage färdigt eller halfiardigt än 

 råvara härtill i form af 3" X 9" plankor, sä göra de det. 



Plankor köpas numera i större utsträckning endast af länder med 

 yngre industriell kultur, särskildt kolonierna. Men man mästc an- 

 taga, att äfven dessas byggnadsverksamhet skall komma att modernise- 

 ras i samma riktning som de europeiska ländernas, hvartill tecken ej 

 saknas. Deras köpnotor upptaga redan, ehuru vanligen ensidigt, en 

 och annan mindre dimension, gärna i"x6", i rätt stora kvantiteter. 



En parallell till denna företeelse visar sig äfven på järnmarknaden, i 

 det att äldre järnsorter, som hos de civiliserade länderna ersatts af moder- 

 nare produkter af järn och stål, fortfarande brukas af folk med lägre kultur. 



Om alltså stigande materiell kultur i regel ökar ett lands behof af 

 planchetter och bräder på bekostnad af plankor, torde världsmarknadens 

 tendens i detta afseende vara naturlig och på samma gång fast. 



Det synes därför icke osannolikt, att att vi skola få skåda den tid, 

 dä klenare virkesdimensioner såsom en högre förädlad produkt komma 

 att betalas med lika högt pris, som plankorna. Detta kommer att kän- 

 nas som en missräkning för dem, som i ett 50tal år fått undvara rän- 

 tan å betydande kapital, som i form af 15 — 20 tums träd fått stå och 

 vänta på en förutspådd prisstegring för att slutligen söndersågas till 

 samma dimensioner, som fås ur 8 — 10" träd. 



På detta förhållande inverkar äfven den ryska exporten af groft 

 virke, hvilken synes alltjämt ökad. Ryssland har nyligen börjat 

 tillgodogörandet af sina urskogar och har öfverflöd på groft timmer 

 samt sådana förhållanden i öfrigt, att knappast annat än groft timmer 

 betalar afverkningskostnaden. Rysslands sågverksrörelse befinner sig i 

 detta ögonblick på samma stadium som vår pä 60 å 70-talet, hvad be- 

 träffar de skogar och dimensioner, hvarmed densamma rör sig. 



Det är nu Rysslands tur att förse världen med groft virke, hvaraf 

 behofven, som ofvan nämnts, synas vara i aftagande. Genom Rysslands 

 uppträdande har all möjlighet till en stark stegring uteslutits. 



Under sådana förhållanden är det knappast troligt att det vidare 

 skall blifva lönande att i Sverige producera groft virke, åtminstone ej 

 af lägre kvaliteter än i:a och 2:a sort. För oss blifver det naturligare 

 att anpassa vår tillverkning efter utlandets behof af klent virke, som 

 direkt, utan vidare klyfning, är användbart för byggnads- och snickeri- 

 ändamål. 



En olägenhet medför alltid afverkning af klenare dimensioner, näm- 

 ligen att affallet, den del af träden, som ej är användbar till timmer 

 blifver större, men den olägenheten aflijälpes alltmera genom trämasse- 

 industrien, som med begärlighet tillgodogör detta aftall. 



