3o8 KKNbl AMihKSSON. 



HttraHamlc btratlij^andLi al bcsläiulens ut54lcsning ar ju gallringen 

 endast ett efterliknande af naturens eget förfaringssätt, i det att genom 

 själfgallring stamantalet minskas från 4.000 st. vid 30 år till 500 å 1,000 

 vid 100 är. 



Skillnaden ar den, alt vi uttaga gallringen något tidigare än naturen 

 sjall skulle gjort, ocli medan stammarna ännu aro vid lif samt äga 

 saluvärde. 



Om man också kan tänka sig möjligheten att enbart på ökning af 

 årsringarnes bredd till i ' „ mm. basera en sådan förkortning af pro- 

 duktionstiden för att produktionen skulle blif\ a bärig, så är det å andra sidan 

 ingalunda nödigt att använda endast denna utväg. (iifvet\is kan vid dessa 

 gallringar, och dä en sä stor del af det ursprungliga stamantalet skall 

 utsorteras som " ^ till ' j,, ett ändamålsenligt kvalitetsurval äfven äga 

 rum, hvarigenoni de sämsta stammarna tidigast utgå ur beståndet och 

 de bastå kvarlamnas att fullfölja produktionen. Då stammar med i 

 mängt och mycket ur teknisk synpunkt olika egenskaper finnas, är 

 verkställandet af detta urval af stor vikt för framtiden och ett maktpå- 

 liggande arbete, och blifver det i ännu högre grad, då det är fråga om 

 att jämförelsevis hårdt beskatta ett bestånd. Att uttaga 5, 10 å 15 % 

 af ett slutet bestånds kubikmassa af torra och undertryckta träd fordrar 

 ingen sakkunskap och ar för öfrigt en halfmesyr, som ingenting tjänar 

 till, helst som åtgärden i allmänhet icke är ekonomi.skt bärig. Däremot 

 sattes sakkunskap och erfarenhet på hårdare prof då 25 ä 35 °o skola 

 uttagas ungefär lika fördelade å alla stamklasser. Visserligen är denna 

 åtgärd icke svårare än att en vaken skogvaktare eller skogsbo däri kan 

 instrueras och uppöfvas, men det ar instruktionen som ovillkorligen 

 fordrar sakkunskap. Att här ingå på detaljer beträffande urvalet torde 

 \ara öfverflödigt tidsspillande. Sa mycket anser jag mig dock böra på- 

 peka, att vid de första genomhuggningarna kpalitctcn är afgörande för 

 ur\alet under det tillväxten tillmätes mindre betydelse. Tillväxten 

 springer hos ungskogen i höjden så snart ökadt utrymme lämnas den- 

 samma. 



Vid de genomhuggningar, som med några års mellanrum alltså 

 skulle oupphörligt upprepas, är man afven i tillfälle att uttaga såsom 

 skörd de träd, som nått full ekonomisk mognad. Vid de senare gall- 

 ringarna, då företrädesvis endast träd af utsökt kvalitet finnas, blifver 

 det tilliHixtiittciisitittu och uppnådd full dimension, som blifva bestäm- 

 mande för den tidpunkt, vid hvilken produktionen bör afbrytas. 



Då vid de sista huggningarna en större del af beståndets stammar 

 visa allt för svag tillväxt, men detta vanligen inträfiar gruppvis inom 

 bestånden, så koncentreras huggningen till gruppvis föryngringshuggning 



