KKONOMISKA PKINCIPKU tÖR RATIONELL SKOGSHUSIiAlLNINI: 



n. Diskussion. 



Länsjägmästare Arvid Nilsson : ()ni nian försöker att med sit^ror antyda 

 värdeproduktionens utveckling och summariska storlek hos ett starkt gallradt 

 bestånd och om denna värdeproduktion under beaktande af rentabilitetskrafvet 

 jämföras med hvad ett under uppväxtåren ogallradt eller svagt gallradt be- 

 stånd gifvcr, erhälies ännu ett uttryck för den nytta af starka gallringar, som 

 jägmästare Andersson nyss bl. a. framhällit. De siffror jag här nedan an- 

 gifvit, äro af naturliga skäl mycket a])proximativa; nian vet ju ej ännu med 

 visshet huru våra skogar utveckla sig efter gallringar. 



Professor Adam Sch\va])pachs senast publicerade tillväxtundersökningar 

 från tyska tallskogar (»Die Kiefer», Neudamm igo8) hafva visat, att den totahi 

 virkesproduktionen i tallskogen under en omloppstid är tillnärmelsevis oberoende 

 af gallringarnas styrka. Ju mera virke man tager ut genom gallringar i den 

 uppväxande skogen, desto mindre skulle alltså återstå att atVerka vid om- 

 loppstidens slut, och ju svagare gallringarna varit, desto större skulle shitaf- 

 verkningen blifva. Det har framhållits, att massatillväxtens gång hos den tyska 

 tallen är något sä när jämförlig med tillväxten i våra tallskogar i södra och 

 mellersta Sverige. Vid sträfvan efter att fä ett exempel pä en tallskogs ut- 

 veckling å god mark här i mellersta Sverige har jag därför ansett mig kunna 

 hämta siflror ur Schwappachs senaste erfarenhetstabell för den tyska tallen. 

 Den här nedan såsom exempel tagna virkesproduktionen ligger mellan 3:dje och 

 4:de godhetsgraden i Schwappachs tabell; alltså under medelmåttan i Tyskland. 

 Den bör sålunda kunna jämnställas med hvad god mark kan gifva hos oss. 



Vidare antager jag, att man i den 30-äriga skogen utgallrar 20 °„ af 

 den fullslutna skogens virkesmassa och att gallringen därefter upprejias hvart 

 1 o:de år samt att jägmästare Andersson är på rätt väg, då han förutsäger, 

 att intill 30 % af beståndets virkesmassa kan uttagas vid hvarje gallring, utan 

 att den totala virkesproduktionen sänkes. Ä Schwappachs profytor synas så 

 starka gallringar som intill 30 %' af virkesmassan hafva förekommit endast 

 i undantagsfall ä god mark, och man känner sålunda icke, huruvida uppre- 

 l)ade sådana gallringar kunna utföras med bibehållen virkesproduktion ens ä 

 Tysklands goda marker, ännu mindre alltså om det är möjligt ä våra marker. I )å 

 det icke synes oantagligt, att den största lämpliga gallringsstyrkan ur massa- 

 ])roduktionssynpunkt åtminstone i vissa fall kan komma att uppgå till 30 °, 

 af virkesmassan hvart io:de år eller 15 % hvart 5:te år, torde det emellertid 

 icke vara orimligt att utgå från sådana gallringar vid nedanstående jämförelse 

 mellan ytterligheter af gallringar. 



Beträffande de antagna å-prisen för virket, öfverensstänima de ungefär- 

 ligen med de priser, som legat till grund för värdebcräkningarna ä prof- 

 ytorna på Hassel fors' skogar, där Föreningen för ej länge sedan hade sin 

 exkursion. Gallringsvirket ur den yngsta skogen har dock här värderats 

 något lägre. 



Slutafverkningen har beräknats utförd vid 80 års ålder bl. a. där- 

 för, att jag håller för troligt, att man i medelgoda afsättningslägen här i 

 mellersta Sverige skall kunna bevara skogarna i räntabelt .skick till c:a 80 

 års ålder. 



Då syftet med här nedan angifna siffror är att söka åstadkomma en 

 jämförelse mellan penningeafkastningen ur skogen vid användande af starkare 



Sktgsvåriis/oreniti^etts Tiäskri/t iqil, 2 2 



